ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1949/26 Справа № 932/12906/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ярощук О. В. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі:
судді - доповідача Халаджи О. В.
суддів: Агєєва О.В., Красвітної Т.П.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні у м. Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Затишок Сервіс» на рішення Шевченківського районного суду міста Дніпра від 08 серпня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Затишок Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (суддя першої інстанції Ярощук О.В., повний текст складено 08 серпня 2025 року), -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2024 року ТОВ «Затишок Сервіс» звернулось до суду першої інстанції з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за Договором управління № ЗП/28Ш/9 від 01.03.2019 в розмірі: 5 724,83 грн, за особовим рахунком НОМЕР_1 по квартирі АДРЕСА_1 ; 2 605,72 грн за особливим рахунком НОМЕР_2 по нежитловому приміщенню №104 за адресою: АДРЕСА_2 , загальна сума заборгованості 8 330,55 грн, яку позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь разом з понесеними ним судовими витратами.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Дніпра від 08 серпня 2025 року в задоволенні позовних вимог ТОВ «Затишок Сервіс» відмовлено.
Із вказаним рішенням суду не погодилось ТОВ «Затишок Сервіс» та подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та не з`ясування всіх обставин справи.
Зокрема звертали увагу, що судом першої інстанції не правильно встановлено фактичні обставини справи, оскільки при подачі позову товариство не посилались на існування індивідуального договору із відповідачем про надання житлово-експлуатаційних послуг з утримання будинку, а вказували, що обслуговування будинку до створення ОСББ відбувалось на підставі колективного договору №ЗП/28Ш/9 від 01.03.2019 року, підписаного уповноваженим співвласником (копія додана до позову). А отже між позивачем та відповідачем, як власником квартири та нежитлового приміщення, які розташовані в будинку управління ким здійснював позивач, скались договірні відносини. При цьому вказаний договір управління є дійсним, а отже підлягає виконанню.
Враховуючи наведене просило заочне рішення Шевченківського районного суду міста Дніпра від 08 серпня 2025 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на їх користь судові витрати у вигляді судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги.
Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що відповідно до ч.3 ст. 360 ЦПК України не є перешкодою для перегляду рішення суду першої інстанції.
Ухвалами Дніпровського апеляційного суду під головуванням судді Новікової Г.В. від 08 грудня 2025 року відкрито провадження у справи та призначено її до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи від 23 січня 2026 року у зв`язку із відставкою ОСОБА_2 справа передана головуючому судді Халаджи О.В.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. 
Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
В даній справі ціна позову становить 8 330,55 грн. тобто менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму (3 028х30 =90 840), а тому справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. 
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «ЗАТИШОК СЕРВІС» є юридичною особою, діє на підставі Статуту. Основним видом економічної діяльності підприємства є управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 29732057 від 27.12.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 є власницею 1/1 частки квартири за адресою: АДРЕСА_3 та є власницею 1/1 частки нежитлового приміщення №104 за адресою: АДРЕСА_2 .
01.03.2019 між ТОВ «ЗАТИШОК СЕРВІС» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_2 в особі власника квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_3 уповноваженої зборами співвласників багатоквартирного житлового будинку, що діє на підставі протоколу загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 30 січня 2019 року укладено Договір № ЗП/28Ш/9 про надання послуг з управління будинком, спорудами та прибудинковою територією багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно з п.1.1 предметом цього Договору є забезпечення управителем надання співвласникам послуг з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та прибудинковою територією, а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послуги з управління згідно із вимогами законодавства та цього договору.
У відповідності до п.2.3. договору № ЗП/28Ш/9 розрахунковим періодом є календарний місяць (з першого по останній день місяця). Сторони погодились, що замовник сплачує за надані управителем послуги, щомісяця за попередній місяць не пізніше 20 (двадцятого) числа календарного місяця наступного за розрахунковим, відповідно до наданих управителем послуг. За бажанням співвласника оплата послуги з управління може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.
Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, відповідачка ОСОБА_1 здійснювала часткову оплату за отримані послуги з управління будинком, однак має заборгованість:
1) за особовим рахунком НОМЕР_1 по квартирі АДРЕСА_1 за період з червня 2023 року по червень 2024 року у розмірі 5 724,83 грн.; 
2) за особливим рахунком НОМЕР_2 по нежитловому приміщенню №104 за адресою: АДРЕСА_2 за період з липня 2023 року по червень 2024 року у розмірі 2 605,72 грн..
Відповідно до листа №3 від 31.05.2024 року ОСББ «ЖК Щасливий» повідомило ТОВ «Затишок Сервіс» про прийняття в управління житлового будинку АДРЕСА_2 з 01.07.2024 року.
Відмовляючи у задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що з наданих позивачем доказів не можна встановити, що між сторонами склались договірні правовідносини щодо надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в зв`язку з тим, що позивачем не надано договору укладеного саме з відповідачкою ОСОБА_1 .
Зазначений висновок суду не відповідає вимогам закону та обставинам справи з огляду на наступне.
Згідно статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до частини першої статті 322 ЦК України встановлено тягар утримання майна - власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із частиною 1 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Пунктом десятим частини першої статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено: обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, в тому числі - своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначає Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку.
За змістом статей 1, 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком - це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).
За частинами першою-третьою статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку;2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.
За частиною другою ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.
Статтею 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - це фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб; управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків-співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.
Відповідно до положень ч.1 , 5 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.
ОСОБА_1 є власником квартири квартири АДРЕСА_5 та нежитлового приміщення АДРЕСА_6 , а отже у розумінні Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Цивільного кодексу України є співвласником даного багатоквартирного будинку та в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем.
За умовами частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема укладати договори про надання житлово- комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово- комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Як встановлено вище ТОВ «Затишок сервіс», до створення ОСББ був управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 на підставі договору № ЗП/28Ш/9 про надання послуг з управління будинком, спорудами та прибудинковою територією багатоквартирного будинку.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що договір№ ЗП/28Ш/9 підписаний від імені співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 уповноваженою особою ОСОБА_3 , яка діє на підставі протоколу загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 30 січня 2019 року, тобто у розумінні положень ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.
А тому рішення суду першої інстанції щодо відсутності між сторонами договорених відносин не відповідає обставинам справи та вимогам закону.
Крім того. суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно із розрахунком заборгованості наданим позивачем, після укладення договору № ЗП/28Ш/9 відповідачка здійснювала часткову оплату комунальних послуг, а отже визнала умови договору управління.
При цьому відповідачем не спростовано факт отримання житлово-комунальних послуг, які надаються управляючою компанією, а також надання яких забезпечує управляюча компанія, а тому як споживач має оплачувати вартість отриманих житлово-комунальних послуг.
Відтак, встановивши, що позивач надав житлово-комунальні послуги, а відповідач їх споживав, однак не виконував обов`язку щодо їх повної оплати, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості за послуги з управління будинком у загальному розмірі8 330,55 грн. .
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат
За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 028 грн., за подання апеляційної скарги було сплачено судовий збір у розмірі 4 542 грн.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, то витрати у вигляді судового збору які поніс позивач у суді першої та апеляційної інстанції підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у загальному розмірі 7 570 грн. 
Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, ціна позову у яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 8 330,55 грн. що менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. 141, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Затишок Сервіс» задовольнити.
Рішення Шевченківського районного суду міста Дніпра від 08 серпня 2025 року скасувати.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Затишок Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Затишок Сервіс» (код ЄДРПОУ 40869660) заборгованість за Договором № ЗП/28Ш/9 від 01.03.2019 року про надання послуг з управління будинком, спорудами та прибудинковою територією багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , у загальному розмірі 8 330,55 грн.
Стягнути з Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Затишок Сервіс» (код ЄДРПОУ 40869660) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 7 570 грн. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: О.В. Халаджи

О.В Агєєв

Т.П. Красвітна