Справа № 588/145/26
Провадження № 2-а/588/6/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючого судді Огієнка О.О., за участю: секретаря судового засідання Гаврилович Я.Д., представника позивача Сумцова Є.С., представниці відповідача Грищенко В.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Сумській області, Головного Управління Національної поліції в Сумській області, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача Сумцов Є.С. у лютому 2026 року звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з указаним адміністративним позовом, який мотивував тим, що 23.01.2026 інспектором відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Катриченком Максимом Олександровичем відносно ОСОБА_2 булавинесена постанова серії ЕНА № 6555922 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.
У вказаній постанові зазначено, що позивач 23.01.2026 нібито о 16 год. 46 хв., керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», чим порушив п. 8.4.б Правил дорожнього руху.
Вказану постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а справа закриттю з тих підстав, що зазначений у постанові опис обставин під час розгляду справи не відповідає дійсним обставинам. Правила дорожнього руху позивач не порушував. Фактично позивач рухався із дотриманням вимог ПДР, здійснив оцінку дорожньої обстановки, перехрестя з круговим рухом було вільним, перевага іншим учасникам руху наддавалась, небезпеки чи перешкоди не створювалось. Об`єктивні дані, які б підтверджували протилежне, відсутні та відповідачами не надані. Під час розгляду справи на місці події працівниками поліції було продемонстровано позивачу відеозапис, на якому, за твердженням поліцейських, зафіксовано момент виїзду позивача на круговий рух без надання переваги в русі службовому автомобілю поліції, який рухався по колу. Позивач категорично не погодився з інтерпретацією відеозапису, факт порушення не визнав, що зафіксовано на відео процесу розгляду справи. При цьому, саме вказаний відеозапис став єдиною фактичною підставою для винесення оскаржуваної постанови. 
Посилаючись на зазначені обставини представник позивача просить суд: 1) скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6555922 від 23.01.2026, винесену інспектором відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області капітаном поліції Катриченком Максимом Олександровичем, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн, а справу закрити; 2) стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Національної поліції в Сумській області понесені позивачем судові витрати.
Ухвалою суду від 13.02.2026 було відкрито провадження у даній справі та призначено до судового розгляду.
18.02.2026 представниця відповідача ГУ НП в Сумській області Грищенко В.Л. подала відзив на позов, у якому зазначила, що 23.01.2026 о 16 год. 46 хв. знаходячись у м. Тростянець по вул. Благовіщенській, 59, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», чим порушив п. 8.4.б ПДР - порушення вимог знаків пріоритету, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Підійшовши до вказаного автомобіля, поліцейський представився водію, яким виявився ОСОБА_2 та пояснив у чому полягають порушення правил дорожнього руху, навіть неодноразово продемонстрував водієві порушення ПДР, записаного на відеореєстратор в частині порушення вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», а також у подальшому, водію було роз`яснено його права та обов`язки, складено постанову серіїЕНА № 6555922 від 23.01.2026. Постанову водій отримав під підпис. Матеріали справи однозначно підтверджують факт наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова прийнята законно та обґрунтовано. Також представниця відповідача вказала, що заявлений представником позивача розмір судових витрат на правничу допомогу в сумі 4500 грн є необґрунтованим та завищеним, документально не підтверджений. Даний спір не потребує глибокого правового аналізу й дослідження, а тому і значних часових витрат, щодо його вирішення існує стала судова практика. У зв`язку з наведеним, представниця відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Представник позивача у судовому засіданні заявлений позов підтримав пославшись на обставини викладені у позовній заяві, просив задовольнити вимоги. Також представник позивача зазначив, що докази понесених позивачем витрат на правничу допомогу будуть подані після ухвалення рішення.
Представниця відповідача Головного управління Національної поліції в Сумській області Грищенко В.Л. у судовому засіданні проти позову заперечила з підстав указаних у відзиві на позов, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Представник відповідача Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області у судове засідання не з`явився та не повідомив про причину неявки.
Заслухавши пояснення представників сторін, покази свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши, докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із таких підстав.
У відповідності до ст. 244 КАС України під час прийняття рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.
Доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, як то – пояснення сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази надаються суду особами, які беруть участь у справі.
Судом установлено, що 23.01.2026 інспектором відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області капітаном поліції Катриченком Максимом Олександровичем булавинесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6555922, якою на ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. За змістом указаної постанови ОСОБА_2 23.01.2026 о 16 год. 46 хв. у м. Тростянець по вул. Благовіщенська, 59, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», чим порушив п. 8.4.б Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 6, 45).
Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені відповідачем як суб`єктом владних повноважень у основу спірного рішення - постанови про накладення адміністративного стягнення від 23.01.2026 серії ЕНА № 6555922, на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд враховує таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (пункт 11 частина 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію»).
Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно п. 8.4.б Правил дорожнього руху, дорожні знаки поділяються на групи, зокрема знаки пріоритету, які встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.
Відповідно до п. 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху, знак пріоритету “Дати дорогу” зобов`язує водія дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.
Положеннями частини 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів за годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Відповідно до п. п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису.
Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підтвердження правомірності постанови про накладення адміністративного стягнення представницею відповідача ГУ НП в Сумській областіразом із відзивом було надано відеозаписи із портативного реєстратора, посилання на які міститься в оскаржуваній постанові. Вказані відеозаписи засвідчені електронним цифровим підписом, тому суд приймає ці відеозаписи як допустимі докази.
Дослідивши вказані відеозаписи у судовому засіданні було встановлено, що на них зафіксовані обставини про те, що 23.01.2026 о 16 год. 44 хв. поліцейський підійшов до водія автомобіля ВАЗ 2106, яким виявився  ОСОБА_2 , та звинуватив останнього у порушенні правил дорожнього руху, а саме в порушенні вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу». З такими доводами  ОСОБА_2 не погодився та пояснив, що не створив перешкоди для руху. В подальшому поліцейським було винесено оскаржувану постанову та вручено копію постанови позивачу. 
Однак надані представницею відповідача відеозаписи не містять фактичних даних про обставини події щодо невиконання позивачем вимог дорожнього знаку «Дати дорогу». Зокрема на відеозаписах не зафіксовано місце установлення дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не зафіксовано руху автомобіля ВАЗ 2106 під керуванням  ОСОБА_2 та створення ним перешкоди для руху іншого транспортного засобу, що рухався по головній дорозі. 
Також у судовому засіданні був допитаний як свідок поліцейський ОСОБА_3 , який пояснив, що вони рухалися на патрульному автомобілі поліції по круговому руху, доїхали до розмежування вул. Набережна та перед ними виїхав автомобіль ВАЗ, який створив аварійну ситуацію. Вони проїхали за цим автомобілем та зупинили. Водію було повідомлено, що ним порушено вимогу дорожнього знаку «Дати дорогу», а також надано для ознайомлення доказ з автомобільного відеореєстратора. Водій переглянув відеозапис однак заперечив факт порушення. З технічних причин цей відеозапис не зберігся. 
Покази допитаного у судовому засіданні поліцейського ОСОБА_3 та письмові пояснення поліцейського ОСОБА_3 , що були додані представницею відповідача до відзиву, не можуть вважатися об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху та саме цією особою була винесена оскаржувана постанова. 
Інших доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови не надано.
Отже, суд констатуєвідсутність належних, допустимих та достатніх доказів щодо правомірності притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.
Провадження в адміністративній справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП слід закрити, оскільки згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Отже позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 532 грн 48 коп. (а.с. 9, 22). 
Відповідно до частин першої та третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області необхідно стягнути судовий збір у розмірі 532 грн 48 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. 8-10, 134, 139, 242, 246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Сумській області, Головного Управління Національної поліції в Сумській області, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення – задовольнити повністю. 
Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6555922 від 23.01.2026, винесену інспектором Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області капітаном поліції Катриченком Максимом Олександровичем, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн, а провадження по справі закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_2 кошти на відшкодування витрат по оплаті судового збору в розмірі 532 (п`ятсот тридцять дві) грн 48 коп.
Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони: 
позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; 
відповідач - Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, адреса місцезнаходження: вул. Благовіщенська, буд. 34, м. Тростянець, Охтирський район, Сумська область, 42600;
відповідач - Головне управління Національної поліції в Сумській області, адреса місцезнаходження: вул. Герасима Кондратьєва, буд. 23, м. Суми, 40000, код ЄДРПОУ 40108777.

Суддя О. О. Огієнко