Номер провадження: 22-ц/813/2454/26 
Справа № 947/8580/23
Головуючий у першій інстанції Маркарова С.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
Сєвєрової Є.С. (суддя – доповідач), 
Вадовської Л.М., Таварткіладзе О.М., 
за участю секретаря Малюти Ю.С.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідач – «Агентство нерухомості «Атланта» ТОВ,
третя особа – ОСОБА_2 , 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Хаджибейського районного суду м.Одеси від 14 жовтня 2025 року у складі судді Маркарової С.В. 
встановив:
2. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення
У лютому 2025 року, «Агентство нерухомості «Атланта» ТОВ звернулося до суду в порядку ст. 270 ЦПК України із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив розподілити судові витрати, стягнувши на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.
Заява обґрунтована тим, що рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 15 січня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до «Агентство нерухомості «Атланта» ТОВ, третя особа – ОСОБА_2 про визнання договору недійсним відмовлено. Оскільки вказаним судовим рішенням не було вирішено питання про судові витрати по справі, відповідач звернувся до суду із вказаною заявою. 

Короткий зміст додаткового рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків
Додатковим рішенням Хаджибейського районного суду м.Одеси від 14 жовтня 2025 рокустягнуто з ОСОБА_1  на користь «Агентство нерухомості «Атланта» ТОВ витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. 
Додаткове рішення суду мотивоване тим, що враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, суд вважав можливим присудження на користь позивача за судовим рішенням 8000 грн. правничої допомоги.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
Не погодившись з вищевказаним додатковим рішенням суду,  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд змінити додаткове рішення Хаджибейського районного суду м.Одеси від 14 жовтня 2025 року, яким стягнути з неї на користь відповідача судові витрати в розмірі 1000,00 грн. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції в достатній мірі не врахував складність справи та об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціну позову та значенням справи для сторін. Вказане, на думку скаржниці, свідчить про те, що заявник «Агентство нерухомості «Атланта» ТОВ не довів, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. 

Позиція відповідача та третьої особи в суді апеляційної інстанції
У відзиві на апеляційну скаргу, «Агентство нерухомості «Атланта» ТОВ, посилаючись на її необґрунтованість просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі та залишити додаткове рішення Хаджибейського районного суду м.Одеси від 14 жовтня 2025 року без змін, оскільки судом було повністю враховані обставини у відповідності до ч.4 ст. 137 ЦПК України та ухвалено законне та обґрунтоване додаткове рішення. 
На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від третьої особи ОСОБА_2 , не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Явка сторін в суді апеляційної інстанції 
В судове засідання, призначене на 19.03.2026 з`явилася Шаматріна Л.І. 
Представник «Агентство нерухомості «Атланта» ТОВ та третя особа – ОСОБА_2 до суду не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи. 
19.03.2026 в електронному вигляді через підсистему «Електронний суд» від Агентство нерухомості «Атланта» ТОВ надійшла заява, у якій представник товариства просить здійснити розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 без їх участі. 
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

3.МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню. 

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин
Встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 15 січня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до «Агентство нерухомості «Атланта» ТОВ, третя особа – ОСОБА_2 про визнання договору недійсним відмовлено. 
06 лютого 2025 року «Агентство нерухомості «Атланта» ТОВ звернулося до суду в порядку ст. 270 ЦПК України із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив розподілити судові витрати, стягнувши на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.
Постановою Одеського апеляційного суду від 13 травня 2025 року рішення Малиновськогорайонного суду м.Одеси від 15 січня 2025 року залишено без змін.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтями 5, 12, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів не може повністю погодитися із висновками суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. 
Так, відповідно до ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат.
Судові витрати розподіляються між сторонами в порядку ст. 141 ЦПК України, тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 п. 2 судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.
Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Так, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом в будь-якому розмірі, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.
Відповідно до ст.139 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
- складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
- часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
- обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
- ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат подається стороною із першою заявою по суті спору (ч. 1ст. 134 ЦПК України).
Докази витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При вирішенні питання про присудження правничої допомоги суд враховує рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23рп/2009, за яким правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
На підтвердження витрат на правничу допомогу, які підлягають присудженню в судовому порядку стороною суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (висновок ВС по справі № 820/479/18).

Мотиви часткового прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі
Встановлено, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу відповідачем надано до суду:
- договір про надання правничої допомоги №20-05/2023 від 20.05.2023;
- калькуляцію Додаток №1 до договору про надання правничої допомоги №20-
05/2023 від 20.05.2023;
- додаткову угоду № 1 від 28.05.2023 до договору про надання правничої допомоги № 20-05/2023 від 20.05.2023;
- акт приймання-передачі від 04.02.2025 до договору про надання правової допомоги №20/05-23 від 20.05.2023;
- рахунок на оплату №04-02 від 04.02.2025 на суму 10000 грн.;
- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ОД № 004479 на ім`я Головатюк Я.О.
Звертаючись до суду із даною апеляційною скаргою, Шаматріна Л.І. посилається на те, що ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції в достатній мірі не врахував складність справи та об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціну позову та значенням справи для сторін. Вказане, на думку скаржниці, свідчить про те, що заявник «Агентство нерухомості «Атланта» ТОВ не довів, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. 
Колегія суддів частково погоджується із вищевказаними доводами скаржниці, оскільки визначеним судом першої інстанції розмір їх стягнення у розмірі 8000 грн не відповідає критеріям розумності та співмірності.
Так, з матеріалів справи вбачається, що спір стосується визнання договору недійсним, не є складним з правової точки зору, не потребував значного обсягу доказів чи тривалого дослідження фактичних обставин.
Надана відповідачем калькуляція витрат (а.с. 94) містить послуги, які за своїм змістом є взаємопов`язаними та фактично охоплюються єдиним видом правничої допомоги, зокрема правовий аналіз позову, формування правової позиції та підготовка відзиву, а тому їх не можна рахувати як окремі послуги. Крім того, матеріали справи також не містять достатніх доказів щодо їх необхідності саме у такому обсязі.
Враховуючи викладене, а також принципи розумності та співмірності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3 000 грн, що відповідає характеру спору, обсягу наданих послуг та часу, об`єктивно необхідному для їх надання.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги змінює судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.
Оскільки висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи в частині визначення розміру стягнутих витрат на правничу на правничу допомогу, тому колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції підлягає зміні, шляхом їх зменшення до 3000 грн. 

Порядок та строк касаційного оскарження
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.
Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Додаткове рішення Хаджибейського районного суду м.Одеси від 14 жовтня 2025 року змінити шляхом зменшення витрат на правничу допомогу до 3000 грн.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 02.04.2026

Головуючий       Є.С. Сєвєрова

Судді:          Л.М. Вадовська

О.М. Таварткіладзе