Справа № 571/1639/25 
Провадження №1-кп/571/72/2026

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2026 року    селище Рокитне
Рокитнівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючої судді      ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання    ОСОБА_2 ,
прокурора       ОСОБА_3 , 
обвинуваченого      ОСОБА_4 , 
захисника обвинуваченого     ОСОБА_5 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Рокитне матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 25 березня 2025 року за №12025181190000083 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньою спеціальною освітою, неодружений, непрацюючий, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан та, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану, чоловікам - громадянам України віком від 18 до 60 років, а також жінкам - військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленими в ході досудового розслідування особами, в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, переслідуючи корисливий мотив і мету, направлені на отримання грошової винагороди, організували та сприяли у незаконному перетині через державний кордон України громадян України призовного віку, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за грошову винагороду.
Так, з метою реалізації злочинного наміру, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, 30.01.2025 близько 06.30 год. прибув до м. Луцьк на автомобілі марки «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , де забрав раніше підшуканих невстановленою особою громадян, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які мали намір незаконно перетнути державний кордон України, та які в якості оплати за організацію та сприяння у незаконному перетині кордону попередньо переказали через касу на невстановлені криптогаманці 10 000 (десять тисяч) доларів США та 5000 (п`ять тисяч доларів) США відповідно. Того ж дня, ОСОБА_4 , використовуючи вищевказаний автомобіль, перевіз ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до селища Рокитне, Сарненського Рівненської області, поблизу якого розташований державний кордон України з республікою білорусь.
Після прибуття до селища Рокитне, Сарненського району Рівненської області, біля кафе «STOP» по вул. Перемоги, 20, ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які також мали намір незаконно перетнути державний кордон України.
Під час зустрічі ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 грошові кошти у сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США, по 5000 (п`ять тисяч) доларів США з кожного, за незаконне переправлення їх через кордон України з республікою білорусь.
В подальшому, ОСОБА_4 , діючи за раніше обумовленим злочинним планом, передав ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 12 500 (дванадцять тисяч п`ятсот) доларів США, які останній (за вказівкою ОСОБА_4 ) повинен був передати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як частину із переданих в якості оплати за незаконний перетин кордону.
Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пересіли до автомобіля «Аudi A6» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , де на той час перебували ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , та за вказівкою ОСОБА_4 , поїхали до виїзду з с. Рокитне Сарненського району Рівненської області в напрямку с. Залав`я Сарненського району Рівненської області, де згідно попередньої домовленості на них чекав автомобіль «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 та пасажира ОСОБА_6 .
Рухаючись на вищезазначеному автомобілі ОСОБА_8 передав ОСОБА_6 12500 (дванадцять тисяч п`ятсот) доларів США, які йому попередньо дав ОСОБА_4 .
Згідно попередньо обумовленого плану, дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 полягали у наданні послуг з перевезення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з с. Рокитне Сарненського Рівненської області до с. Дубно Сарненського Рівненської області, поблизу якого розташований державний кордон України з республікою білорусь та усунення перешкод шляхом об`їзду контрольно-пропускних пунктів, які розташовані на напрямку руху.
Однак, поблизу с. Дубно, Сарненського району Рівненської області автомобіль «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , в якому перебували ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 був зупинений працівниками Державної прикордонної служби.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 332 КК України - сприяння порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод в незаконному переправленні особи через державний кордон України, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.
Обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи фактичних обставин у справі, визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті та доповнив, що розумів, що за такі дії передбачена кримінальна відповідальність. Негативно оцінює свій вчинок, щиро розкаюється у вчиненому, зробив відповідні висновки та запевняє, що подібного не повториться.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд провів судовий розгляд із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 , за ч.3 ст.332 КК України, як сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України, шляхом надання порад, вказівок, засобів, усунення перешкод, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами. При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 просив врахувати суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який вину визнав повністю. Відсутність обтяжуючих обставин та наявність декількох пом`якшуючих обставин.
Просив визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 ККУ та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з позбавленням права обіймати адміністративно-розпорядчі посади у сфері перевезень чи займатися господарської діяльністю у сфері перевезень на строк 2 (два) роки, без конфіскації майна. Також просив вирішити долю речових доказів.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судових дебатах зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому, подібного не повториться. Просив призначити мінімальне покарання.
Захисник обвинуваченого-адвокат ОСОБА_5 просив врахувати, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у вчиненому, щиро розкаюється у вчиненому, співпрацював з органами досудового розслідування. Після вчинення кримінального правопорушення вів законослухняний спосіб життя та не ухилявся від слідства і суду. Заставодавець обвинуваченого виявила бажання заставу за обвинуваченого перерахувати на підтримку Збройних Сил України. Зазначене свідчить про наявність декількох пом`якшуючих обставин. При цьому обтяжуючих обставин не встановлено. За вказаних обставин просить застосувати положення статей 69, 75 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі з випробувальним терміном. Також просив мобільні телефони повернути ОСОБА_4 та вирішити питання щодо автомобіля, який не належить обвинуваченому.
05 березня 2026 року ОСОБА_13 подала клопотання, у якому зазначила, що не заперечує щодо перерахування на рахунок Збройних Сил України розміру застави, а саме 151400,00 гривень.
В судовому засіданні ОСОБА_13 просила внесену нею застави за ОСОБА_4 , а саме 151400,00,00 гривень, перерахувати на рахунок Збройних Сил України. 
Відповідно до вимог статей 50,65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Відповідно до ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, перерахунок коштів на підтримку ЗСУ.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.66 КК України перерахування коштів на підтримку ЗСУ, що були предметом застави, внесені заставодавцем визнається судом як пом`якшуюча обставина, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові ККС ВС від 19 липня 2023 року у справі № 442/2407/22 (провадження № 51-2963км23).
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлені.
Застосування примусового лікування обвинувачений не потребує, що підтверджується повідомленням КНП «Камінь-Каширська ЦРЛ Камінь-Каширської міської ради Волинської області ( том 3 а.с. 34).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із встановленої статтею 50 КК України його мети, спрямованої на виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності (том 3 а.с. 36), проживає з батьком, батько є інвалідом 2 групи та здійснює за ним постійний догляд (том 1 а.с. 155, 157), обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин.
Враховуючи обставини справи та особу винного, враховуючи пом`якшуючі обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку про можливість відповідно до ст.69 КК України призначити обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.3 ст.332 КК у виді позбавлення волі, з призначенням додаткового покарання та без конфіскації майна.
Враховуючи обставини справи, особу винного, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, відсутність заподіяної шкоди, суд приходить до висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження - арешт майна, підлягають скасуванню.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373, 374, 395 КПК України, ч.1 ст.69, ч.3 ст.332 КК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та відповідно до ч.1 ст.69 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати адміністративно-розпорядчі посади у сфері перевезень чи займатися господарської діяльністю у сфері перевезень на строк 2 (два) роки, без конфіскації майна.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити у вигляді застави.
Суму коштів в розмірі 151 400,00 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста гривень 00 копійок), внесені ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Рівненській області, як застава за обвинуваченого ОСОБА_4 , перерахувати на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України (для зарахування коштів у національній валюті), з наступними реквізитами: Національний банк України МФО 300001, рахунок №UA843000010000000047330992708, Код ЄДРПОУ 00032106 Отримувач: Національний банк України.
Арешт, накладений в ході досудового розслідування даного кримінального правопорушення, ухвалою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 06 лютого 2025 року - скасувати.
Речові докази:
- мобільний телефон «Realme C11» ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 з абонентським номером НОМЕР_7 , мобільний телефон «TECNO» ІМЕІ1: НОМЕР_8 , ІМЕІ2: НОМЕР_9 з абонентським номером НОМЕР_10 , який був вилучений у ОСОБА_4 - повернути ОСОБА_4 ;
- автомобіль «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 видане ТСЦ №6845 на автомобіль «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути володільцю.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. 
Учасники судового провадження можуть отримати в суді копію вироку.

Головуюча суддя        ОСОБА_1