ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/15648/25
Провадження № 22-ц/820/140/26

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,
секретар судового засідання Демчук В. М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 жовтня 2025 року (суддя Продан Б. Г., повне судове рішення складено 24 жовтня 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд 
у с т а н о в и в :
02 червня 2025 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначав, що внаслідок надмірної тривалості досудового розслідування кримінального провадження № 42023242260000034, яке внесено до ЄРДР за його заявою, йому завдано моральної шкоди. Незаконні рішення та бездіяльність службових осіб Держави Україна призвели до порушення його конвенційного права на ефективний засіб юридичного захисту. Незважаючи на очевидність кримінального правопорушення та особу, яка його вчинила, службові особи прокуратури та поліції роблять видимість розслідування кримінального правопорушення. Надмірна тривалість вказаного кримінального провадження призвела до його моральних страждань, зумовлених невизначеністю спірних правовідносин, необхідністю відвідувати органи досудового розслідування, неможливістю здійснювати звичайну щоденну діяльність, підривом ділової репутації.
Тому позивач просив стягнути на відшкодування моральної шкоди 20000000 гривень.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 жовтня 2025 року в позові відмовлено.
ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилається на незаконність рішення суду, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Суд не встановив правову природу заявленого позову, не витребував докази, які він просив витребувати, та не надав їм належну правову оцінку. Судове рішення ухвалено незаконно сформованим складом суду. Суд не взяв до уваги правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду.
У відзиві представник Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на необґрунтованість її доводів. Вважає правильним висновок суду про недоведеність позовних вимог.
У засідання апеляційного суду учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.
Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Установлено, що Першим заступником керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького 19.07.2023 внесено відомості до ЄРДР за № 42023242260000034 за ознаками кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 175 КК України.
Відділом дізнання Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42023242260000034 від 19 липня 2023 року за фактом невиплати Державним підприємством «Радгосп «Лісовогринівецький» Хабалю М. Й. заробітної плати.
Відомості про стан досудового розслідування кримінального провадження відображені в довідці т.в.о. начальника відділу дізнання ГУНП в Хмельницькій області майора поліції О. Котовського.
Станом на 07.03.2025 досудове розслідування у кримінальному провадженні триває.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
У зв`язку з наявністю судових рішень, які набрали законної сили та якими вирішено позовні вимоги ОСОБА_1 до Держави Україна про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок надмірної тривалості кримінального провадження № 42023242260000034, позивач в частині вимог просить повторно вирішити спір.
Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами (пункт 3 частини 1 статті 255 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 зазначила, що «згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі».
У постанові від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла такого висновку: «необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір» (у цій постанові ЦПК України у редакції до грудня 2017 року).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 вказано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».
Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасно зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15).
Отже, суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядалися судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
Позивач неодноразово звертався до суду з позовами до Держави Україна про стягнення моральної шкоди, заподіяної внаслідок надмірної тривалості кримінального провадження № 42023242260000034. 
Так, у справі № 686/4677/25 ОСОБА_1 19 лютого 2025 року пред`явив позов до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди у сумі 5000000 грн, заподіяної надмірною тривалістю кримінального провадження № 42023242260000034.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2025 року, яке набрало законної сили 24 липня 2025 року, в позові відмовлено.
У справі № 686/12037/25 ОСОБА_1 01 травня 2025 року пред`явив позов до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди у сумі 15000000 грн, заподіяної надмірною тривалістю кримінального провадження № 42023242260000034.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 серпня 2025 року, яке набрало законної сили 13 січня 2026 року, в позові відмовлено.
Враховуючи те, що у справі, яка переглядається, позивач просить стягнути моральну шкоду, заподіяну за ввесь період з 19 липня 2023 року (дата внесення відомостей до ЄРДР) по 02 червня 2025 року (позовна заява від 02 червня 2025 року подана до суду 02 червня 2025 року), хоча стягнення моральної шкоди за період з 19 липня 2023 року по 01 травня 2025 року було предметом судового розгляду у вказаних вище справах, колегія суддів вважає, що наявні підстави для закриття провадження у справі в указаній частині позовних вимог. 
При цьому суд виходить з того, що зміна позивачем розміру стягнення за незмінності підстав позову не свідчить про зміну предмета позову і не спростовує тотожність цих позовів.
З огляду на викладене апеляційна скарга підлягає задоволенню частково. Рішення суду в частині відмови в позові про відшкодування моральної шкоди, заподіяної у період часу з 19 липня 2023 року по 01 травня 2025 року необхідно скасувати та закрити провадження у справі в цій частині вимог.
Рішення суду першої інстанції про відмову в позові в решті вимог (заподіяння моральної шкоди у період часу з 02 травня 2025 року по 02 червня 2025 року (дата пред`явлення позову у справі, що переглядається)) ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.
Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Відмову в позові суд мотивував недоведеністю позовних вимог.
Такий висновок відповідає обставинам справи і вимогам закону.
Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Згідно з положеннями частини 1, 3, 5 та пункту 2 частини 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підставі частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до частини 1 статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Частиною 1 статті 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
Частиною 1 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
За змістом частин 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.
Саме на позивача у деліктних правовідносинах покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).
Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини цих органів та осіб.
У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди внаслідок надмірної тривалості кримінального провадження № 42023242260000034 у період часу з 02 травня 2025 року по 02 червня 2025 року.
Позивач не надав доказів на підтвердження розміру шкоди.
З огляду на викладене апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для задоволення позову в зазначеній частині.
Апеляційна скарга не містить обґрунтування неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які б були підставою для скасування судового рішення у справі.
Безпідставним є посилання в апеляційній скарзі на судову практику Верховного Суду у такій категорії справ, оскільки для доведення позову про відшкодування шкоди позивач має довести наявність складових цивільно-правової відповідальності. У конкретній справі процес доказування, а відповідно й правозастосування, може бути різним.
Доводи апеляційної скарги про ухвалення судового рішення незаконно сформованим складом суду не заслуговує на увагу, оскільки визначення складу суду для розгляду цієї справи здійснено на підставі статті 33 ЦПК України Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою відповідно до Засад використання автоматизованої системи документообігу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, затверджених зборами суддів Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.03.2025 та Положення про автоматизовану систему документообігу, затвердженого рішенням Ради суддів України від 11.11.2024 № 39 (із змінами, внесеними згідно з рішенням Ради суддів України від 26.03.2025 № 15), які є чинними.

Керуючись статтями 374, 375, 377, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 жовтня 2025 року в частині відмови в позові ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, заподіяної у період часу з 19 липня 2023 року по 01 травня 2025 року, скасувати.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, заподіяної у період часу з 19 липня 2023 року по 01 травня 2025 року, закрити.
В решті рішення суду залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 лютого 2026 року.

Суддя-доповідач        О. І. Талалай

Судді  А. П. Корніюк

І. В. П`єнта