ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/5140/25  Номер провадження 33/814/462/26	Головуючий у 1-й інстанції Любчик О. В.  Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В., із секретарем Плаксюк І.Ю.,
за участі:
захисника – адвоката Вдовіченка В.В.,
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Зябкіна В.В. в інтересах потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 07 січня 2026 року,

в с т а н о в и в :
Цією постановою провадження у справі щодо

  	ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,	

закрито в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 08.11.2025 року, о 17.55 год., керуючи автомобілем „Toyota Land Cruiser”, д.н.з. НОМЕР_1 , на 4 км. автомобільного шляху Р-11 „Полтава-Красноград”, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого допустив зіткнення із вантажним автомобілем „ЗИЛ 131”, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який розташовувався попереду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України.
Закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення, суддя врахував пояснення свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , відповідно до яких в діях ОСОБА_2 невідповідностей п.п. 12.1, 13.1  ПДР України не вбачається. Тобто, дійшов висновку, що його дії не знаходяться у причинному зв`язку з даною пригодою. Крім того, суддя взяв до уваги висновок експерта №ЕД-19/104-25/45352-ІТ від 24.11.2025 року, відповідно до якого дії ОСОБА_2 на невідповідність положенням п.п. 12.1, 13.1 ПДР України експертом не досліджувались.
В поданій апеляційній скарзі представник потерпілого просить постанову судді скасувати та ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Зазначив, що в діях ОСОБА_2 наявний склад правопорушення, оскільки саме він, у відповідності до п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення із автомобілем, під керуванням ОСОБА_1 , який знаходився попереду. 
Зазначив, що наявний в матеріалах справи висновок експертизи від №ЕД-19/104-25/45352-ІТ від 24.11.2025 року є неповним, однобоким та таким, що прийнятий з урахуванням не всіх обставин події, зокрема, не містить вказівки про попередження експерта про кримінальну відповідальність; не містить розрахунків відповідності/невідповідності дій ОСОБА_2 ПДР України; проведений без врахування пояснень ОСОБА_1 ; проведений не за постановою судді, а за особистою ініціативою сторони захисту.
Представника потерпілого Зябкін В.В., потерпілий ОСОБА_1 , та особа, провадження щодо якої закрито, ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час слухання, у судове засідання не з`явились. Просили розгляд провадження провести за їхньої відсутності. 
Вислухавши захисника Вдовіченка В.В., який вважав постанову судді законною і обгрунтованою та просив залишити її без змін, перевіривши матеріали справи, приходжу до такого висновку.
Суддя місцевого суду у відповідності до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності.
Висновок судді про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, ґрунтується на матеріалах справи та досліджених у судовому засіданні доказах.
У наданих після скоєння ДТП поясненнях потерпілий ОСОБА_1 вказав, що 08.11.2025 року, близько 17.30 год., рухався по автомобільній дорозі „Полтава-Красноград” у напрямку м.Полтава. У зв`язку із закінченням палива, був вимушений зупинитися та зайняв крайнє праве положення на смузі руху автомобільного шляху. Не встигнувши вилізти із кабіни відчув сильний удар у задню ліву частину кузова авто. Від удару легковий автомобіль злетів у кювет та перевернувся. Аналогічні показання надав і свідок ОСОБА_3 , який у цей момент перебував у салоні авто „ЗИЛ 131” у якості пасажира.
Водій ОСОБА_2 у своїх поясненнях зазначив, що 08.11.2025 року, близько 17.30 год., рухався по автомобільній дорозі „Полтава-Красноград” у напрямку м.Полтава у межах дозволеного діапазону швидкості для руху. На той момент рух був ускладнений темною порою доби та сильним туманом. Після чого, раптово помітив вантажний транспортний засіб, який знаходився попереду на проїжджій частині у нерухомому стані без ввімкнених габаритів та аварійних сигналів фар. Вживаючи заходи для уникнення ДТП, був вимушений здійснити різкий маневр руху вліво, однак зазнав зіткнення із лівою частиною даного авто, внаслідок чого злетів у кювет та перевернувся. Аналогічні пояснення надала і свідок ОСОБА_4 , яка у цей момент перебувала у салоні авто „Toyota Land Cruiser” у якості пасажира.
Як вбачається зі схеми місця ДТП, зіткнення транспортних засобів відбулось на смузі руху автомобіля „Toyota Land Cruiser”, д.н.з. НОМЕР_1 . Пошкодження на транспортних засобах локалізовані таким чином: у „Toyota Land Cruiser” пошкоджено заднє крило та двері з лівої сторони, кузов з усіх сторін, дах, передня та задян частина, а у „ЗИЛ 131” – ліва частина кузова (стоки тена, задній міст, паливний бак та два колеса). При цьому, за технічними характеристиками вантажний автомобіль „ЗИЛ 131” є більш габаритним, порівняно з автомобілем „Toyota Land Cruiser” та по ширині займає майже половину проїзної частини смуги руху на даній ділянці дороги. Тобто, відсутні будь-які дані про те, що саме ОСОБА_2 не врахував ширини проїзної частини, габаритів транспортних засобів та безпечних інтервалів між ними.
Із відеозапису місця події вбачається місцерозташування транспортних засобів після їх зіткнення, а саме: вантажний автомобіль „ЗИЛ 131”, д.н.з. НОМЕР_2 , знаходився на проїжджій частині ближче до правого краю, а автомобіль „Toyota Land Cruiser”, д.н.з. НОМЕР_1 , перебував поза межами дорожнього покриття. При цьому, з відео вбачається, що зіткнення відбулось з лівою задньою частиною кузова автомобіля „ЗИЛ 131”.
Наявними в матеріалах справи фотознімками та відеозаписом з місця події підтверджуються напрямок руху транспортних засобів, дорожня обстановка та обставини їх зіткнення, як це зазначено на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до висновку експерта №ЕД-19/1-04-25/45352-ІТ від 24.11.2025 року, у даній дорожній обстановці та при заданому механізмові події, дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п. 19.4, 9.9 (а) та 9.10 (б) ПДР України та з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку із настанням ДТП. Разом з тим, оцінити дії водія ОСОБА_2 на відповідність п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, із врахуванням даних дорожньої обстановки та заданого механізму події, експертним шляхом не вдалося за можливе. 
Дане експертне дослідження узгоджується з обставинами події, відповідає вимогам ст.251 КпАП України, не є суперечливим та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Статтею 124 КпАП України передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. 
Тобто, підставою для притягнення до відповідальності за ст.124 КпАП України є не будь-яке порушення Правил дорожнього руху, а саме те порушення, яке знаходиться у причинному зв`язку із настанням наслідків.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 порушив п.п. 12.1 та 13.1 ПДР України, що призвело до ДТП.
Згідно з п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Як вбачається із встановлених місцевим судом обставин, ДТП сталася внаслідок того, що на смузі руху автомобіля „Toyota Land Cruiser” у темну пору доби в умовах обмеженої оглядовості перебував у нерухомому стані автомобіль темного захисного кольору без увімкнених габаритних ліхтарів. Будь-яких даних, що водій ОСОБА_2 , рухаючись з безпечною швидкістю, мав можливість завчасно виявити вказану перешкоду для руху та вжити заходів для уникнення ДТП, матеріали справи не містять. Тому відсутні будь-які докази, що ДТП сталося саме внаслідок того, що ОСОБА_2 не обрав безпечної швидкості. Також відсутні дані, що водій автомобіля „Toyota Land Cruiser” втратив контроль за рухом транспортного засобу чи можливість безпечно керувати ним. Отже, в діях ОСОБА_2 відсутнє порушення п.12.1 ПДР України. 
Відповідно до п.13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Згідно з п.1.10 ПДР України безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру. Безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.
Судом встановлено, що на момент зіткнення автомобіль „ЗИЛ 131” перебував у нерухомому стані, а тому в діях водія ОСОБА_2 відсутнє і порушення п.13.1 ПДР України. 
З огляду на вищенаведене, в матеріалах справи відсутні дані, що саме ОСОБА_2 порушив п.п. 12.1 та 13.1 ПДР України і саме його діями створено умови для ДТП.
Відповідно, відсутні підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, постанова судді місцевого суду є законною та обгрунтованою і підстав для її зміни чи скасування немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника Зябкіна В.В. в інтересах потерпілого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 07 січня 2026 року щодо ОСОБА_2 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ     Л.В. Нізельковська