Справа № 442/427/26
Провадження №3/442/188/2026 

П О С Т А Н О В А 
Іменем України

10 березня 2026 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Курус Р.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого на АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , 
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_1 09.01.2026 близько 11:15 год. на автодорозі Дрогобич-Комарно 18км+500м, керував екскаватором навантажувачем JСВ 4CX номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, про що було складено адміністративний протокол серія ЕПР1 №562444 від 09.01.2026.
Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейськими за ч. 1 ст. 130 КК України як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
03.02.2026 від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення судового засідання, призначеного на 03.02.2026, у зв`язку із наданням можливості скористатись правовою допомогою адвоката.
16.02.2026 від захисника ОСОБА_1 , адвоката Цап О.Р., надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи, а 17.02.2026 — заява про вступ у справу як представника.
26.02.2026 від захисника ОСОБА_1 , адвоката Цап О.Р., надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю адвоката.
02.03.2026 захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_2 , подано до суду додаткові письмові пояснення, у яких зазначено про незгоду з протоколом про адміністративне правопорушення.
У поданих поясненнях вказано, що під час складання протоколу працівниками поліції було порушено вимоги законодавства, зокрема особі не було роз`яснено її процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, у зв`язку з чим у протоколі містяться недостовірні відомості щодо їх роз`яснення. Захисник звертає увагу на те, що у особи були відсутні об`єктивні ознаки алкогольного сп`яніння, а зазначення лише запаху алкоголю з порожнини рота не може свідчити про перебування особи у стані сп`яніння. Крім того, у поясненнях зазначено про недотримання працівниками поліції встановленого порядку оформлення матеріалів справи, зокрема відсутність у протоколі належних відомостей щодо технічного засобу, яким здійснювався відеозапис, що унеможливлює ідентифікацію такого засобу та використання відповідних відеоматеріалів як належних і допустимих доказів. Також вказано, що долучені до справи відеозаписи є фрагментарними та не містять повної фіксації процесу оформлення адміністративних матеріалів, а також відсутні докази вручення особі направлення на проходження огляду на стан сп`яніння. У зв`язку з наведеним, захисник просив суд визнати надані докази неналежними та недопустимими і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях особи події та складу адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи ОСОБА_3 клопотання про закриття провадження підтримує з наведених у ньому підстав. 
Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Цап О.Р. 10.03.2026 подала клопотання про розгляд справи за її відсутності на підставі доводів та доказів, які містяться в матеріалах справи. 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, доходжу наступних висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.
Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтями 251, 280КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Відповідно положень пункту 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пункт 2.5 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.
Обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відомостями із:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №562444 від 09.01.2026, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та згідно якого 09.01.2026 близько 11 год. 15 хв. на автодорозі Дрогобич Комарно 18 км + 500 метрів водій ОСОБА_1 керував екскаватором навантажувачем JСВ 4СХ номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.01.2026,яке підтверджує скерування ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я КНП «Дрогобицька міська лікарня №1»;
- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.
Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, не надано.
Досліджені докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні, і підстав їм не довіряти у судді немає.
Відповідно до положень частини 2 статті 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 
На виконання вказаних вимог Закону поліцейський застосовував засоби відеозапису, матеріали відеозапису долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.
Так, відеозаписом на DVD-R диску з відеофіксацією подій, що відбулися 09.01.2026 року, відповідно до якого ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського, який зазначив, що в ОСОБА_1 чути запах алкоголю з порожнини рота, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки і в медичному закладі добровільно і без примусу, тиску з боку працівників поліції чи упередженого ставлення до нього. 
Аналізуючи відомості цих доказів у справі, доходжу висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи ОСОБА_1 та його захисника, про те, що поліцейські не роз`яснили йому його прав та наслідків відмови не знайшли свого обґрунтованого підтвердження, оскільки, як зазначено вище, поліцейський вказав ОСОБА_1 на наявність ознак алкогольного сп`яніння та висловив законну вимогу ОСОБА_4 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте останній відмовився.
Зазначені дії ОСОБА_1 , на переконання судді, свідчать про його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та двозначному трактуванню не підлягають. 
Підстав вважати, що ОСОБА_1 не розумів суті пред`явленої до нього поліцейським вимоги, наслідків його відмови від проходження запропонованого медичного огляду не встановлено. Факт роз`яснення працівником поліції ОСОБА_1 про те, що у разі відмови від проходження медичного огляду щодо останнього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, не свідчить про упередженість співробітника поліції.
Щодо доводів захисника про те, що відеозаписи не є безперервними і не містять фіксації дотримання працівниками поліції порядку проведення огляду особи на стан сп`яніння або відмови від такого огляду, то вважати їх обґрунтованими не можна, оскільки наданими суду відеозаписами зафіксовані реальні події, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити дійсні обставини справи, які чітко вказують на ОСОБА_1 як на особу, що керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився.
Отже, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про підтвердження відмови ОСОБА_1 , як особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння, та про наявність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.
На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суддею враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 , вчинив правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, значний суспільний резонанс справ зазначеної категорії, беручи до уваги, що умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху та оточуючих, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку скоєних адміністративних правопорушень, вчинення правопорушення під час дії воєнного стану, дані про особу правопорушника, вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Враховую також висновки із рішення по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до ст. 40-1, ч. 7 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,60 грн.
Керуючись ст. 36, ч. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 256, ст. ст. 283-285 КУпАП,
п о с т а н о в и л а :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом на вказаний строк після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права, згідно ст. 317-1 КУпАП.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665,60 грн. в дохід держави.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.
Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.
Суддя Курус Р.І.