Справа № 364/306/26
Провадження № 3/364/122/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2026 суддя Володарського районного суду Київської області Ткаченко О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 848825 від 13.03.2026 року, громадянин ОСОБА_1 13.03.2026 о 19:30 год., за адресою : АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, штовхав, тримав за горло та вдарив по обличчю (не наніс тілесних ушкоджень), що завдало шкоди її психологічному та фізичному здоров`ю. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП. 
Постанова Володарського районного суду Київської області від 11.11.2026 року вказує, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 172-2 ч. 1 КУпАП. 

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП розглядається у триденний строк, що суперечить вимогам ст. 277-2 КУпАП, яка вказує, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.
Стаття 278 КУпАП вказує, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Враховуючи зазначене, розгляд справи призначено на 31.03.2026 року, в судове засідання викликано особу на яку складено адміністративний протокол та потерпілу шляхом надсилання SMS повідомлення. 
Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 08.03.2018 року у справі «Михайлов проти України», від 06.10.2022 року у справі «Бантиш проти України», від 06.10.2022 року у справі «Пушкарьов проти України», щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, не з`явився.

ОСОБА_1 на виклик суду не прибув, належним чином повідомлений, його неявка суду не відома. Клопотань до суду не подавав. 
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена, її неявка суду не відома. 
З огляду на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить його підпис у протоколі, а також про те, що справа буде розглянута в Володарському районному суді Київської області, про що свідчить відмітка у ньому про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться за сповіщенням суду, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу чи відповідних пояснень , не повідомив суд про причини неявки, тому вважаю, що така поведінка учасника процесу направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.
За таких обставин вважаю можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 за наявними у справі письмовими доказами.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно диспозиції ч. 3 ст.173-2 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тягне за собою накладення штрафу від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від трьох до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобіганнята протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру;
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Згідно із п. 17 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Як вбачається з аналізу змісту чинного законодавства, ознакою домашнього насильства є залежність потерпілого від кривдника чи значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.
Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попередження насильства у сім`ї» психологічним насильством в сім`ї є насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.
Судом досліджено матеріали справи, а саме: протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАД № 848825 від 13.03.2026; та інші письмові докази, які приєднано до матеріалів справи; матеріали відеозапису обставин правопорушення зафіксовані на нагрудній камері працівників поліції. 
На підставі викладеного, суддя доходить до переконання про доведеність матеріалами справи вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та кваліфікує її дії як повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

У відповідностіз вимогами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тому з метою виховання останнього і запобіганню вчинення нових правопорушень, тому зважаючи на викладене, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу розміром передбаченого санкцією статті тому, що саме такий вид стягнення зможе забезпечити його виправлення. 

Відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП та пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір, в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 665, 60 гривень.
Керуючись статтями 33, 40-1, 173-2, 251, 256, 276-279, 280, 283, 284, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Визнати виннуватим громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Накласти на громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 60 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Стягнути з громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок на такий рахунок: 
отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; 
код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; 
банк отримувача - Казначейство України (ЕАП);
рахунок отримувача - UA908999980313111256000026001; 
код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Копію постанови направити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – для відому. 

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя О. В. Ткаченко 

Постанова набрала законної сили з "_____" __________20__ року.
Строк предявлення постанови до виконання три місяці.