Справа № 513/1084/25 
Провадження № 2/513/138/26 

Саратський районний суд Одеської області

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 року Саратський районний суд Одеської області у складі:
головуючої судді Рязанової К.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Ніколенко В.В.,
прокурора Цитко Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Олександра Сари в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , третя особа, як не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Комунальне підприємство «Саратська центральна лікарня» Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області про стягнення витрат на лікування потерпілого внаслідок вчинення кримінального правопорушення,
у с т а н о в и в:
до суду надійшла позовна заява керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Олександра Сари в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , третя особа, як не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Комунальне підприємство «Саратська центральна лікарня» Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області про стягнення витрат на лікування потерпілого внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Білгород-Дністровською окружною прокуратурою здійснювалося процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 12024162240000201 від 09 лютого 2024. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 26 лютого 2025 року клопотання обвинуваченого ОСОБА_1 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення необережного нетяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_2 , задоволено. Кримінальне провадження за № 12024162240000201 від 09 лютого 2024 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні необережного нетяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито, у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що обвинувачений ОСОБА_1 08.02.2024 приблизно о 20 год. 00 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, керуючи гужовим возом, рухаючись у темну пору доби, по асфальтованій автодорозі Т-16-08 «Болград-Кубей-Арциз», допустив зіткнення з мотоциклом марки «LIFAN», моделі «LF150-2Е», під керуванням неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми лівої верхньої та обох нижніх кінцівок, а саме закритий перелом нижніх третин обох кісток лівого передпліччя, закритий перелом правої стегнової кістки на межі середньої та нижньої третини, закритий внутрішньосуглобовий епіфізарний перелом верхньої третини лівої великогомілкової кістки, закритий перелом правого наколінника, які складають єдиний нерозривний морфологічний комплекс поєднаної травми лівої верхньої та обох нижніх кінцівок, який не був небезпечний для життя, при звичайному своєму клінічному перебігу викликає тривалий розлад здоров`я терміном понад 3-х тижнів (більше 21 дня) і за цим критерієм згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Таким чином, встановлено, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_2 в період з 08 лютого 2024 року по 19 лютого 2024 року перебував на лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії та з 19 лютого 2024 року по 15 березня 2024 року, з 08 квітня 2024 року по 19 квітня 2024 року, з 20 травня 2024 по 24 травня 2024, та з 26 серпня 2024 року по 02 вересня 2024 року у травматологічному відділенні Комунального підприємства «Саратська центральна лікарня» Саратської селещної ради Білгород-Дністровського району, Одеської області» (далі – КП «Саратська ЦЛ») та на лікування потерпілого закладом охорони здоров`я витрачено 37 294,69 грн. Оскільки саме неправомірними діями ОСОБА_1 потерпілій ОСОБА_2 заподіяно тілесних ушкоджень, внаслідок чого він перебував на лікуванні, враховуючи те, що Відповідачем в добровільному порядку шкода не відшкодована, є всі підстави для стягнення матеріальних збитків, завданих державі внаслідок вчиненого Відповідачем кримінального правопорушення.
Ухвалою судді Саратського районного суду Одеської області від 01 жовтня 2025 року відкрито провадження у вищенаведеній справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання.
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 22 січня 2026 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Олександра Сари в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , третя особа, як не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Комунальне підприємство «Саратська центральна лікарня» Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області про стягнення витрат на лікування потерпілого внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Призначено справу до судового розгляду по суті на 03 березня 2026 року на 09:00 годину, в приміщенні Саратського районного суду Одеської області, встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі.
Представник прокуратури в судовому засіданні на позовних вимогах наполягала та просила суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. 
Представник НСЗУ в судове засідання не з`явився, однак надав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву відповідно до якої позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення. Наслідки визнання позову за ст.206 ЦПК України йому зрозумілі. 
Третя особа, як не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Комунальне підприємство «Саратська центральна лікарня» Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, надала до суду письмові пояснення, а також заяву про розгляд справи без участі її представника. 
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, заслухавши думку прокурора, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 26 лютого 2025 року клопотання обвинуваченого ОСОБА_1 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим, задоволене.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024162240000201 від 09 лютого 2024 року закрито, у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Під час розгляду справи №513/1348/24 встановлено, що ОСОБА_1 08 лютого 2024 року приблизно о 20 год. 00 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, керуючи гужовим возом, рухаючись у темну пору доби, по асфальтованій автодорозі Т-16-08 «Болград-Кубей-Арциз», у зоні відсутності дорожніх знаків, у напрямку с. Новоселівка, Білгород-Дністровського району Одеської області, маючи технічну можливість запобігти зіткненню з мотоциклом марки «LIFAN», моделі «LF150-2Е», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням проявляючи злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, діючи тим самим у порушення вимог п. 19.1. б), 7.3 та 7.7 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, якими регламентовано: п.19.1. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) -фари або ліхтарі; п.7.3. Для руху в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості на гужовому транспорті необхідно увімкнути ліхтарі: спереду – білого кольору, ззаду – червоного кольору, що встановлюються з лівого боку воза (саней); п.7.7. Особам, що керують гужовим транспортом, і погоничам тварин забороняється: б) використовувати вози, не обладнані світлоповертачами, без ліхтарів у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості, - допустив зіткнення з вищезазначеним мотоциклом, який рухався позаду нього у попутному напрямку, під керуванням неповнолітнього ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній ОСОБА_2 2009 року народження, отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми лівої верхньої та обох нижніх кінцівок, а саме закритий перелом нижніх третин обох кісток лівого передпліччя, закритий перелом правої стегнової кістки на межі середньої та нижньої третини, закритий внутрішньосуглобовий епіфізарний перелом верхньої третини лівої великогомілкової кістки, закритий перелом правого наколінника, які складають єдиний нерозривний морфологічний комплекс поєднаної травми лівої верхньої та обох нижніх кінцівок, який не був небезпечний для життя, при звичайному своєму клінічному перебігу викликає тривалий розлад здоров`я терміном понад 3-х тижнів (більше 21 дня) і за цим критерієм згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Допущенні водієм ОСОБА_1 порушення вимог п. 19.1.б); 7.3.; 7.7 б) Правил дорожнього руху, знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків, у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_2 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. 
На запит Білгород-Дністровської окружної прокуратури Комунальним підприємством "Саратська центральна лікарня "Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області листом від 02 травня 2025 року № 434 повідомлено, що малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постраждав в ДТП 08 лютого 2024 року перебував на лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії з 08 лютого 2024 року по 19 лютого 2024 року, у травматологічному відділенні: з 19 лютого 2024 року по 15 березня 2024 року, з 08 квітня 2024 року по 19 квітня 2025 року, з 20 травня 2024 року по 24 травня 2024 року, з 26 серпня 2024 року по 02 вересня 2024 року. Термін лікування склав: 60 ліжко днів, виписаний з поліпшенням. Витрат підприємства на лікування не має, оплата здійснена Національною службою здоров`я України згідно договору №3661-Е124-Р000 від 07 лютого 2023 року. Фактична оплата НСЗУ на рахунок КП «Саратська ЦЛ» за пролікований випадок склав 37294,96 гривні.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
За змістом ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до ч. 3 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Частиною 1 статті 167 Цивільного кодексу України встановлено, що Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.
Статтею 170 Цивільного кодексу України передбачено, що Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.
Згідно зі ст.18 Закону України «Основ законодавства про охорону здоров`я», фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом.
Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної та реабілітаційної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері.
Фінансове забезпечення державних та комунальних закладів охорони здоров`я - бюджетних установ здійснюється відповідно до бюджетного законодавства.
Частиною 4 статті 13 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.
Згідно із відповіддю Національної служби здоров`я України, НСЗУ не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину.
Вищевказане підтверджує наявності підстав, визначених ст.23 Закону України «Про прокуратуру» для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах.
Відповідно до положень ч. ч. 5, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже обставини, визначені ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 26 лютого 2025 у справі № 513/1348/24 є встановленими та не підлягають доказуванню.
Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Отже, шкода, завдана ОСОБА_3 , у даному випадку має причинно-наслідковий зв`язок з протиправною винною поведінкою відповідача, а саме недотримання правил дорожнього руху України, що встановлено в ухвалі Саратського районного суду Одеської області від 26 лютого 2025 року у справі № 513/1348/24.
Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення.
Згідно ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося.
Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.
Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року.
Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
Відповідно до п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.
Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.
Згідно з п. 4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.
Як вбачається з інформації наданої КП «Саратська ЦЛ» Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 02 травня 2025 року за № 434 потерпілий ОСОБА_2 перебував на лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії з 08 лютого 2024 року по 19 лютого 2024 року, у травматологічному відділенні: з 19 лютого 2024 року по 15 березня 2024 року, з 08 квітня 2024 року по 19 квітня 2025 року, з 20 травня 2024 року по 24 травня 2024 року, з 26 серпня 2024 року по 02 вересня 2024 року. Термін лікування склав: 60 ліжко днів, виписаний з поліпшенням. Вартість лікування становить 37294,96 грн.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» закладом охорони здоров`я є юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників і фахівців з реабілітації.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій.
Відповідно до листа Національної служби здоров`я України від 30 червня 2025 року № 5815-25 оплата за медичні послуги вищевказаного лікувального закладу здійснюється на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 3661-Е124-Р000 від 07 лютого 2024 року строком дії з 01 січня 2024 року до 31 грудня 2024 року та № 0902-Е124-Р000 від 16 січня 2024 року строком дії з 01 січня 2024 року до 31 березня 2024 року, укладених між НЗСУ (замовник) та КП «Саратська ЦЛ».
Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Тобто, послуги КП «Саратська ЦЛ», пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, сплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України.
Механізм використання коштів, передбачених у Державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення» (КПКВК 2308060) визначено Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2019 року № 1086.
Відповідно до п. 3 вищевказаного Порядку НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та відповідальним виконавцем бюджетної програми.
Отже, оскільки НСЗУ витратила державні (бюджетні) кошти при наданні медичних послуг - лікування потерпілого, який перебував на стаціонарному лікуванні з вини відповідача, кошти в сумі 37294,96 грн необхідно стягнути з відповідача та зарахувати до Державного бюджету України.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1 та п.8 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас, цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц).
За встановлених обставин, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
В порядку ч.1 ст.141 ЦПК України, зважаючи на те, що позивач був звільнений від сплати судового збору при подачі позову, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028, 00 грн.
Керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 81, 82, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позов керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Олександра Сари в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , третя особа, як не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Комунальне підприємство «Саратська центральна лікарня» Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області про стягнення витрат на лікування потерпілого внаслідок вчинення кримінального правопорушення, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України (р/р UA978999980313080115000026011 в ГУК у м.Києві/Шевченківський р-н/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України) кошти на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 від злочину в розмірі 37294 (тридцять сім тисяч двісті дев`яносто чотири) гривні 96 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.
Позивач: Білгород-Дністровська окружна прокуратура, 67700, Одеська область м.Білгород-Дністровський, вул.Незалежності, 39, код ЄДРПОУ 03528552.
Позивач Національна служба здоров`я України, 04073 м.Київ проспект Степана Бандери, 19, код ЄДРПОУ 42032422.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 .
Третя особа: Комунальне підприємство «Саратська центральна лікарня» Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, ЄДРПОУ 01998880, Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт Сарата, вул.Соборна, 2.
Повний текс судового рішення складено 23 квітня 2026 року. 

Суддя К. Ю. Рязанова