ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24 лютого 2026 року м. Житомир справа № 240/20272/25
категорія 106030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України яка полягає у не застосуванні при нарахуванні йому індексації за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року коефіцієнтів індексації, що відповідають місяцю підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року;
- зобов`язати Міністерство оборони України перерахувати та доплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року з урахуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року;
- визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо не врахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 07.08.2019 року;
- зобов`язати Міністерство оборони України здійснити перерахунок та доплату йому індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 07.08.2019 року із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, обчисливши щомісячний розмір індексації як різницю між сумою індексації, обчисленої в березні 2018 року з застосуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року, і розміром підвищення доходу в березні 2018 року.
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо невиплати йому грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки.
- зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити йому грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки.
Позовні вимоги Позивача мотивовані тим, що за період проходження військової служби з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року Позивачу нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення без врахування базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення - січень 2008 року. За період проходження військової служби з 01.03.2018 року по 07.08.2019 року Позивачу нараховувалася та виплачувалася індексація його грошового забезпечення без врахування вимог абзаців 4,5,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Крім того, Відповідач безпідставно не нарахував та не виплатив Позивачу грошову компенсацію за відпустки як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки.
На звернення представника Позивача щодо перерахунку такої індексації, виплати її та компенсації за невикористані відпустки Позивач отримав відмову, викладену в листі від 11.08.2025 року. Таку відмову Позивач вважає протиправною, так як Позивач має законне право на індексацію грошового забезпечення за вказаний період в повному обсязі. 

Ухвалою суду від 09.09.2025 року позовну заяву після усунення її недоліків прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Відповідача, Міністерства оборони України, направив до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив і зазначив про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, так як на час проходження військової служби Позивач перебував на фінансовому забезпеченні Департаменту фінансів МО України. 
Жодних доводів щодо нарахування (розмірів) та виплати індексації грошового забезпечення Позивача за спірний період у відзиві не наведено.
Крім того, у відзиві стверджується, що спірні відносини в частині нарахування та виплати Позивачу грошової компенсації за відпустки як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки були предметом судового розгляду в іншій адміністративній справі (№240/16496/21), а тому провадження у даній справі підлягає закриттю.

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав для проведення індексації грошових доходів громадян, в тому числі військовослужбовців, регулюються правовими нормами Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон № 1282-XII), в редакції що були чинні на день виникнення спору.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що Позивач проходив військовому службу у військовому представництві НОМЕР_1 Міністерства оборони України і згідно наказу начальника військового представництва 1285 від 07.08.2019 року №7 виключений зі списків особового складу у зв`язку із звільненням з військової служби.

Суть спору між сторонами в даній справі в цій частині позовних вимог зведена виключно до наявності у Позивача права на індексацію грошового забезпечення за спірний період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення - січень 2008 р.

Суд враховує, що індексація заробітної плати — це механізм її підвищення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст.1 Закону №1282-XII).
Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджено постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078 (надалі - Порядок № 1078).
Розрахунок самої індексації, оскільки вона покликана захистити доходи населення від інфляції, ґрунтується на індексі споживчих цін (індексі інфляції), який щомісяця публікується Держстатом України.

Доводи Позивача щодо наявності у нього права на індексацію грошового забезпечення за спірний період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення - січень 2008 р., узгоджуються із вимогами чинного законодавства з огляду на таке.
Так, в розумінні вимог Закону N1282-XII та Порядку № 1078 для індексації заробітної плати необхідно визначити два показники: базовий місяць та коефіцієнт індексації.
Базовий місяць — це місяць останнього підвищення окладів.
Коефіцієнт індексації обчислюється на базі щомісячних індексів інфляції. Розрахунок ведеться зростаючим підсумком шляхом перемноження індексів інфляції (поділених на 100), починаючи з місяця, наступного за базовим — до перевищення порогу індексації.
Згідно з пунктом 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Суд враховує, що до підвищення з 01.01.2018 року схеми посадових окладів військовослужбовців були затверджені постановою КМ України від 7 листопада 2007 р. №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", що набрала чинності з 01.01.2008 року.
Таким чином, в розумінні вимог п.5 Порядку №1078 саме січень 2008 року є базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення Позивачу за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.
Разом з тим, всупереч вимогам ст.77 КАС України ні Позивачем ні Відповідачем суду не надано жодних доказів щодо проведення Відповідачем індексації грошового забезпечення Позивача за спірний період.

Зазначене свідчить про наявність порушеного права Позивача при проведенні індексації її грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.
Порушене право Позивача в цій частині позовних вимог підлягає судовому захисту виключно шляхом зобов`язання Відповідача здійснити нарахування та виплату Позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року у відповідності до вимог Порядку № 1078.

Одночасно суд частково погоджується із доводами Позивача, наведеними у позові, що при нарахуванні індексації грошового забезпечення Позивача слід врахувати вимоги абзаців 4,5,6 пункту 5 Порядку № 1078.
Безспірно, відповідно до вимог абзацу четвертого п.5 Порядку № 1078, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру (абзац п`ятий пункту 5 Порядку № 1078).
Таким чином, індексація грошового забезпечення Позивача за березень 2018року повинна визначатися як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу та за умови, що розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Разом з тим, до чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (абзац шостий пункту 5 Порядку № 1078).

Як вже зазначалося судом, суду не надано жодних доказів щодо проведення індексації грошового забезпечення Позивача за період з березня 2018 року по серпень 2019 року. Тобто, така індексація взагалі не нараховувалася і, відповідно не виплачувалася.

Таким чином, порушене право Позивача в цій частині позовних вимог підлягає судовому захисту виключно шляхом зобов`язання Відповідача здійснити нарахування та виплату Позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 07.08.2019 року із врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, та здійснити виплату такої індексації.

Суд вважає безпідставними доводи представника Відповідача, що в спірних правовідносинах Міністерство оборони України є неналежним Відповідачем по причині перебування Позивача на фінансовому забезпеченні Департаменту фінансів МО України.
Всупереч вказаним вимогам представника Відповідача Департамент соціального забезпечення МО України своїм листом від 11.08.2025 року підтвердив, що 1285 військове представництво Міністерства оборони України з 01.01.2017 року по даний час перебуває на фінансовому забезпеченні Відповідача. 

Одночасно суд погоджується із доводами представника Відповідача про відсутність порушеного права Позивача в частині нарахування та виплати Позивачу грошової компенсації за відпустки як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки.

Дійсно спір щодо наявності у Позивача права нарахування та виплату грошової компенсації за відпустки як учаснику бойових дій за 2015 - 2019 роки був предметом судового розгляду в іншій адміністративній справі (№240/16496/21).
За результатами судового розгляду даної справи Житомирський окружний адміністративний суд 10.11.2021 року прийняв рішення, яким визнав протиправними дії НОМЕР_1 військового представництва Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, та зобов`язав НОМЕР_1 військове представництво Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.
Вказане судове рішенні набрало законної сили і на його виконання Позиваччу видано виконавчі листи.

Таким чином, право Позивача на нарахування та виплату грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2019 рік є захищене та поновлена судовим рішенням, а тому не потребує додаткового судового захисту шляхом ухвалення аналогічного судового рішення відносно іншого Відповідача.
В розумінні вимог статті 5 КАС України судовому захисту підлягає лише порушене право особи. Відсутність порушеного права є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Таким чином позовні вимоги Позивача є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. 

Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Міністерства оборони України (проспект Повітрофлотський, 6 м.Київ, 03168, код ЄДРПОУ 00034022) задовольнити частково. 
Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 07.08.2019 року.
Зобов`язати Міністерство оборони України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року з урахуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року.
Зобов`язати Міністерство оборони України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 07.08.2019 року із врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

24.02.26