Справа №  508/236/26
Номер провадження 3/508/129/26

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

25 березня 2026 року селище Миколаївка
Миколаївський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Банташ Д.С.
при секретарі с/з Мазарак Н.А.
за участю: 
адвоката Племениченка Г.В.
розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від ВПД №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Миколаївським РВ УМВС України в Одеській області від 17.11.1999 року, РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 161-1 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,

 встановив:

06.03.2026 біля 09 год. 35 хв. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , на території АГЗ «ГАЗ ПОЙНТ», здійснив роздрібну торгівлю пальним, а саме газу за грошові кошти не маючи ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 161-1 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.
19 березня 2026 на адресу суду від захисника, адвоката Племениченка Г.В., надійшли письмові пояснення, які містять клопотання про закриття провадження у справі за відсутності складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є співробітником Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ ПОЙНТ» (ідентифікаційний код юридичної особи 39501964) з 13.03.2019 року на посаді оператор заправних станцій відповідно до наказу 16-к від 12.03.2019 року. Відповідно до виписки ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» займається 46.71. Оптовою торгівлею твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (основний). ОСОБА_1 не тільки не є суб`єктом господарювання, а є найманим працівником ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ», яка відповідно веде господарську діяльність. Вчинення діяння за ознаками ч. 1 ст. 161-1 КУпАП особою, яка не є суб`єктом господарювання, виключає притягнення такої особи до адміністративної відповідальності. Зазначав також, що необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП. Додатково посилався, що в протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні дані, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 систематично здійснював продаж палива. Крім того, вказана норма ч. 1 ст. 161-1 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.
В судовому засіданні захисник Племениченко Г.В. просив закрити провадження у справі за відсутності складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП з підстав викладених у письмових поясненнях. 
Заслухавши пояснення захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши долучені до нього матеріали, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, виходячи з таких підстав.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, полягає в оптовій або роздрібній торгівлі пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Таким чином, для притягнення до відповідальності за вказаною статтею, необхідне встановлення наступних двох фактів: факту оптової чи роздрібної реалізації пального; факту здійснення такої реалізації без реєстрації суб`єктом господарювання (тобто, фактично фізичною особою яка не має статусу фізичної особи підприємця) та/або за відсутності документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Відповідно до п.п. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 Кодексу реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.
Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», визначено види діяльності, які підлягають ліцензуванню, зокрема, але не виключно: виробництво пального – діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, в результаті якої отримується пальне або інші продукти переробки; зберігання пального – діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик; оптова торгівля пальним – діяльність із придбання та подальшої реалізації пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) роздрібної та/або оптової торгівлі та/або іншим особам; місце оптової торгівлі пальним – місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для здійснення оптової торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування; роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/ автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні.
Згідно ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» - місце роздрібної торгівлі - місце реалізації товарів (продукції), у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, в якому проводяться розрахункові операції, або місце реалізації товарів (продукції), з якого здійснюється їх відвантаження для подальшої доставки до кінцевих споживачів. Проведення розрахункових операцій у такому місці роздрібної торгівлі здійснюється через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, програмні реєстратори розрахункових операцій із створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у передбачених законодавством випадках - із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок, в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, незалежно від того, чи оформлюється через них продаж інших товарів. Торговельна площа місця роздрібної торгівлі алкогольними напоями, крім пива та/або сидру і перрі (без додавання спирту), та/або збродженими напоями, одержаними виключно в результаті природного (натурального) бродіння фруктових, ягідних та фруктово-ягідних соків, з вмістом спирту не більше 8,5 % об. (без додавання спирту) має становити не менше 20 метрів квадратних.
Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 29 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», роздрібна торгівля пальним здійснюється суб`єктом господарювання за наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.  Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.
Пунктом 7 частини 1 статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», виробництво і торгівля спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним, зберігання пального, вирощування тютюну, ферментація тютюнової сировини, що ліцензуються відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
Вказаними нормами визначено, що продаж пального може здійснюватися виключно суб`єктами господарської діяльності та за умови наявності ліцензії на такий продаж.
Таким чином, суб`єктом вчинення вказаного правопорушення може бути фізична особа, яка здійснює таку діяльність без відповідної реєстрації як суб`єкт господарювання та, відповідно і без ліцензії, а також посадова особа юридичної особи, яка здійснює таку діяльність хоч і з реєстрацією, як суб`єкт господарювання, проте без відповідної ліцензії.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доведена:
- протоколом серії ВАД № 761921 від 06.03.2026, відповідно до якого ОСОБА_1 06.03.2026 біля 09:35 год. за адресою: селище Миколаївка, вул. Центральна № 2, перебуваючи на території АГЗ «GAS POINT» здійснюючи господарську діяльність, здійснив роздрібну торгівлю пальним, а саме газом за грошові кошти не маючи ліцензії на право роздрібну торгівлю пальним;
- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , в яких останній вказав, що 06.03.2026 на виконання вимог наказу ГУ ДПС в Одеській області від 05.03.2026 № 2020 п. здійснений виїзд за адресою: Одеська область, Березівський район, селище Миколаївка, вул. Центральна б. 2 – газова АЗС, з метою проведення фактичної перевірки ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» (код за ЄДРПОУ 39501964). Перед початком перевірки здійснено закупівлю газу скрапленого у кількості десять літрів на суму 400 грн. Фіскальний чек не надано. Після чого оператору АЗС було надано копію наказу на проведення фактичної перевірки. Згідно діючого реєстру ліцензіатів на право роздрібної торгівлі пальним та місць обігу пального, ліцензія за вище вказаною адресою не видавалася. Після чого було повідомлено на «102»;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких останній вказав, що 06.03.2026 року близько 09:30 год. він знаходився на заправці «ГАЗ Пойнт», де він працює оператором. Заправка знаходиться в селищі Миколаївка по вул. Центральна № 2 Березівського району Одеської області. В цей момент до заправки під`їхав автомобіль марки «Хюндай Елантра» НОМЕР_3 , з якого вийшов невідомий йому чоловік та попросив, щоб заправити автомобіль 10 літрами газу, передавши 400 грн. готівко. Він здійснив заправку автомобіля;
- рапортом про надходження повідомлення від головного державного інспектору відділу за контролем підакцизних товарів ОСОБА_2 про виявлення АЗС, яке здійснює діяльність без ліцензії;
- відеозаписом з портативної боді камери працівника поліції;
- відеозаписами реалізації ОСОБА_1 пального (газу) та отримання готівкових коштів за це; 
- витягом з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального (щодо ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним), відповідно до якого надана ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним № 15230314201900504 завершила свою дію 11.09.2024 року; 
- та іншими матеріалами. 
Суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає викладені вище докази належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.
Таким чином, суд приходить до висновку, що інспекторами поліції дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 161-1 КУпАП кваліфіковано вірно, а аргументи захисника не спростовують вчинення ним правопорушення.
Доводи захисника, що в матеріалах справи не містяться доказів того, що ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність та є суб`єктом господарювання, тому не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, не заслуговують на увагу суду, з огляду на те, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 161-1 КУпАП настає саме для фізичних осіб не суб`єктів господарювання, які незаконно здійснюють роздрібну чи оптову торгівлю підакцизним товаром (паливом).
Відповідальність за незаконну торгівлю паливом суб`єктом господарювання передбачено ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
Додатково слід зазначити, що в матеріалах справи наявний витяг з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального (щодо ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним), відповідно до якого надана ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним № 15230314201900504 завершила свою дію 11.09.2024 року, при цьому матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували право власності іншої особи на реалізоване ОСОБА_1 пальне (газ), в тому числі ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ». Крім того, ОСОБА_1 було здійснено реалізацію пального за готівкові кошти.
Не заслуговують на увагу доводи захисника, що необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів такої діяльності, оскільки адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 161-1 КУпАП не встановлює обов`язкову кваліфікуючу ознаку, як систематичність.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує особу правопорушника, ступінь вини у вчиненому правопорушенні, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а тому відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 161-1 КУпАП у виді штрафу.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , не вилучались будь-які знаряддя і засоби вчинення правопорушення, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне не застосовувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, оскільки відсутні речі і документи, які підлягають конфіскації.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Оскільки підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору судом не встановлено, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Керуючись ст. ст. 161-1 ч. 1, 221, 276, 279, 283-284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави (платіжні реквізити: отримувач ГУК в Одеській обл./Микол.р-ні/смт. Миколаївка /21081100, код за ЄДРПОУ 37607526, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача: UA238999980313030106000015696, код платежу 21081100).
 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави 665,60 (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 коп.) судового збору (платіжні реквізити: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Києв/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ):37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: адміністративні штрафи та інші санкції).
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. 
Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3 (трьох) місяців з дня її винесення.
Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Повний текст постанови складено 26.03.2025 року.

Суддя        Дмитро БАНТАШ