Справа № 357/21298/25
3/357/612/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2026 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Оксана Вознюк розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону №1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної у Київській області відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не повідомив, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП: відомості відсутні,
за ч. 4 ст. 130, ст. 124, 122-4 КУпАП,

У С Т А Н О В И Л А:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 23.12.2025 надійшли адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП розглядаються у п`ятнадцятиденний строк. 
Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
В судове засідання з`явилися захисник Дейнека С.Л., потерпіла ОСОБА_2 та свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Громадянин ОСОБА_1 не з`явився у судове засідання за станом здоров`я, захисник надав суду відповідні довідки. В судовому засіданні встановлено особу захисника, потерпілої, свідків та роз`яснено права та обов`язки. 
Захисник у судовому засіданні, яке відбулось 25.02.2026 подав клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості ОСОБА_1 надати свої пояснення. У задоволенні клопотання було відмовлено з огляду на таке.
Адміністративні матеріали надійшли до суду 23.12.2025. Судові засідання були призначені на 13.01.2026, 10.02.2026, 19.02.2026 та 25.02.2026. У жодне із зазначених судових засідань ОСОБА_1 не з`явився. При цьому захисником надано підтвердження поважності причин неприбуття лише щодо судових засідань, призначених на 19.02.2026 та 25.02.2026. Доказів поважності неприбуття у попередні судові засідання щазисником не надано.
Суддя звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи та мала достатній час для реалізації своїх процесуальних прав, зокрема права надати пояснення.
Водночас ОСОБА_1 не скористався можливістю взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, у тому числі з використанням власних технічних засобів, а також не подав письмових пояснень щодо суті подій, які є предметом розгляду, що свідчить про відсутність об`єктивних перешкод для реалізації його права на захист.
З огляду на викладене, з урахуванням тривалості перебування справи в провадженні судді, принципу розумних строків розгляду справи та необхідності запобігання безпідставному затягуванню провадження, суддя дійшла висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Дослідивши адміністративний матеріал, заслухавши пояснення, суддя встановила таке.
Частиною 4 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Положеннями абз. 5 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Підпунктом «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У п. 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).
Згідно з п. 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Пунктом 6 (розділ І) Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція) встановлено, що Огляд на стан сп`яніння проводиться:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7, розділ І Інструкції).
Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, 
Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як вбачається з дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення, 14.12.2025 о 22 год 40 хв за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 15, водій керував транспортним засобом Chevrolet Aveo з д.н.з. НОМЕР_1 здійснив наїзд на припарковане авто Tesla Model 3 з д.н.з. НОМЕР_2 , після чого зник з місця ДТП та повернувшись на місце ДТП мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився (протокол серії ЕПР1 №541036 від 15.12.2025 за ч. 4 ст. 130 КУпАП).
Згідно іншого протоколу 14.12.2025 о 22 год 40 хв за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 15, водій керував транспортним засобом Chevrolet Aveo з д.н.з. НОМЕР_1 не був уважним, не дотримався безпечної швидкості та дистанції, в наслідок чого здійснив наїзд на припарковане Tesla Model 3 з д.н.з. НОМЕР_2 , в наслідок чого обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим завдано матеріальних збитків (протокол серії ЕПР1 №541010 від 14.12.2025 за ст. 124 КУпАП)
Також, 14.12.2025 о 22 год 40 хв за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 15, водій керував транспортним засобом Chevrolet Aveo з д.н.з. НОМЕР_1 здійснив дорожньо транспортну пригоду, а саме наїзд на припарковане авто Tesla Model 3 з д.н.з. НОМЕР_2 та зник з місця вчинення пригоди (протокол серії ЕПР1 №541017 від 14.12.2025 за ст. 122-4 КУпАП)
Захисник Дейнека С.Л. подав клопотання про закриття провадження у зв`язку із відсутністю складу правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП. На думку захисника, поліцейськими неправильно застосовна кваліфікація діяння ОСОБА_1 . Зокрема з дослідженого відеозапису вбачається, що на місці події поліцейський повідомив про складання матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто відмову у проходженні огляду на стан сп`яніння. Фактично матеріали складені за ч. 4 ст. 130 КУпАП, що є окремим складом правопорушення. 
В судовому засіданні захисник Дейнека С.Л. пояснив, що в матеріалах справи як і з відеозапису відсутні докази вживання водієм ОСОБА_1 алкоголю після вчинення ДТП, як зазначають поліцейські.
З метою встановлення обставин справи за клопотанням захисника в судове засідання з`явилися поліцейські ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_4 повідомив, що 14.12.2025 перебував у складі екіпажу 751 та отримав виклик щодо ДТП зі зниклим. Прибувши на місце події працівники поліції виявили номерний знак НОМЕР_1 , та встановили, що він належить автомобілю Chevrolet Aveo, лстанній в свою чергу належить ОСОБА_1 . Таким чином ними був встановлений водій та з`ясовано як він виглядає за фотокарткою з його водійського посвідчення. Почавши патрулювання прилеглих вулиць поліцейськи виявили ОСОБА_1 який прямував до місця дорожньо-транспортної пригоду для «залагоджування ситуації» з власником іншого автомобіля. Також у водія встановлено де саме він залишив свій автомобіль, який в подальшому було оглянуто. Також ОСОБА_4 повідомив, що в його присутності ОСОБА_1 алкогольні напої не вживав.
Свідок ОСОБА_3 повідомив, що по доставленню водія ОСОБА_1 на місце події в останнього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак водій відмовився. Оскільки працівник поліції не бачив, чи були такі ознаки сп`яніння у водія на момент вчинення ДТП, від зробив висновок про вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв після дорожньо-транспортної пригоди та склав матеріали за ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Захисник Дейнека С.Л. також повідомив, що Селяк С.Ю. визнає факт вчинення ДТП та залишення місця події за обставин вказаних у протоколах.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дослідивши адміністративні матеріали, оглянувши відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, які додані до матеріалів справи, заслухавши пояснення, суддя дійшла такого висновку.
При досліджені відео з бодікамер поліцейських долучених до протоколів, встановлено, що працівники поліції приїхали на виклик. В рапорті було зазначено, що виклик стосувався «ДТП без травмованих». Під час встановлення обставин події поліцейські виявили транспортний засіб Chevrolet Aveo неподалік місця ДТП. Також був виявлений ОСОБА_1 , який не заперечував, що вчинив ДТП та залишив місце події через хвилювання та розгубленість. Під час спілкування та перевірки документів у водія виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Поліцейський роз`яснив процедуру проходження огляду та наслідки відмови. Натомість водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду. Поліцейський повідомляє про складання матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджує позицію захисника.
Однак працівниками поліції не представлено будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 вживав алкогольні засоби після вчинення дорожньо-транспортної пригоди за його участі, такі висновок поліцейський зробив на основі суб`єктивної оцінки ситуації, оскільки ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння. 
Частиною 4 ст.130 КУпАП, як зазначено вище, встановлено адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Водночас, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність не лише особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а й тієї особи, яка керує транспортним засобом, але відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому застосування ч. 4 ст. 130 КУпАП можливе у разі, якщо особа, а керувала транспортним засобом, вживала після ДТП за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником) та, відповідно, такий факт має бути підтверджено за результатами проведення огляду працівником поліції на визначення стану сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів або у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду. Вказане узгоджується з позицією Київського апеляційного суду, викладеній у постанові від 16.01.2026 у справі № 373/3086/25.
Отже, зміст викладених обставин адміністративного правопорушення у протоколі не узгоджується із сукупністю інших доказів по справі, які були предметом перевірки під час судового засідання.
В силу дії принципу презумпції невинуватості, який має конституційне закріплення, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
При цьому суддя наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з недоведеністю події і складу адміністративного правопорушення.

Окремо дослідивши адміністративні матеріали, оглянувши схему місця ДПТ, суддя дійшла висновку, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП обставини підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи.
Зокрема з пояснень потерпілої ОСОБА_2 встановлено, що вона 14.12.2025 залишила автомобіль на парковці та через деякий час виявила пошкодження задньої частини автомобіля. Винуватець ДТП зник, однак залишився державний номерний знак НОМЕР_1 . 
Вказані обставини дорожньо-транспортної пригоди також підтверджуються долученими до матеріалів відеозаписами з камер спостереження.
ОСОБА_1 визнав свою винуватість в цій частині.
Згідно п. 2.3Б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Також, п. 12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Відтак наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу. Зокрема, водій був не уважний не обрав безпечної швидкості та дистанції, що призвело до зіткнення з припаркованим автомобілем.
Що стосується порушення ОСОБА_1 п. 2.10а ПДР та вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП суддя зазначає таке.
Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Як вбачається з матеріалів справи, пояснень захисника Селяка С.Ю., відеозапису долученого до протоколу та схеми місця ДТП, водій ОСОБА_1 залишив місце ДПТ та не вжив жодних заходів для фіксування ДТП. 
Водій об`єктивно розумів, що вчинив ДТП та умисно залишив місце події. Відтак наведені обставини свідчать про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Санкцією ст. 124 КУпАП передбачене стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року. 
Санкцією ст. 122-4 КУпАП передбачення стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Отже з урахуванням приписів ст. 36 КУпАП до ОСОБА_1 підлягає застосування санкція, передбачена ст. 122-4 КУпАП, як за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, зважаючи на відсутність обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність, суддя вважає, що стягнення в межах санкції, передбаченої ст. 122-4 КУпАП, у виді штрафу відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.
Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись статтями 36, 40-1, 122-4, 124, 130, 221, 247, 283-285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Визнати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та 122-4 КУпАП та з урахуванням ст. 36 КУпАП застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн (три тисячі чотириста гривень 00 копійок).
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.
Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».
Суддя	Оксана ВОЗНЮК