Справа № 560/16661/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

27 лютого 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача військова частина НОМЕР_2 , військова частина НОМЕР_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за несвоєчасний розрахунок. В обґрунтування позову зазначає, що станом на день видання наказу про виключення його зі списків особового складу відповідачем не був проведений повний розрахунок. Фактично остаточний розрахунок відповідач здійснив у серпні 2025 на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду. Водночас, відповідач не виплатив середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні зі служби.
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
У відзиві відповідач позов не визнає. Зазначає, що оскільки при виплаті позивачу коштів, належних при звільненні, був відсутній спір, підстави для застосування до спірних правовідносин положень про виплату середнього заробітку відсутні.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.
ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини від 15.07.2025 №130 ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 15.07.2025. При звільненні позивачу не було виплачено частину належних йому коштів, що обумовило звернення до суду.
У подальшому військова частина НОМЕР_1 ( через військову частину НОМЕР_2 ) 21.08.2025 виплатила позивачу першу частину заборгованості по грошовому забезпеченню 162551,99 грн. 26.08.2025 військова частина НОМЕР_1 ( через військову частину НОМЕР_3 ) виплатила ще 53369,96 грн., що вбачається з наданих суду письмових доказів.
Згідно із статтею 116 КЗпП України (в редакції чинній на момент звільнення позивача) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
З 19.07.2022 набрав чинності Закон України від 01.07.2022 № 2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», яким викладено в новій редакції норму статті 117 КЗпП України, а саме встановлено обмеження, згідно з яким виплата працівникові його середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку здійснюється не більш як за шість місяців. Зміни у ст.116 та 117 КЗпП України підкреслюють намір законодавця не допустити випадків, за яких порушення прав працівника на своєчасний розрахунок при звільненні триває впродовж значного періоду часу. З урахуванням цих змін працівник повинен бути зацікавленим у швидкому ініціюванні та вирішенні спору, оскільки зволікання з тих чи інших причин у зверненні до суду не даватиме підстави в подальшому претендувати на виплату суми середнього заробітку за весь період, впродовж якого триває порушення його права на своєчасне отримання грошового забезпечення.
З огляду на дату проведення остаточного розрахунку з позивачем, до спірних правовідносин підлягає застосуванню норма статті 117 КЗпП України в редакції Закону України від 01.07.2022 № 2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин».
Як встановлено зі змісту письмових доказів, позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини з 15.07.2025, отже у цей день з ним повинен був бути проведений остаточний розрахунок, тоді як 16.07.2025 є днем початку періоду невиплати. Нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача слід обчислювати починаючи з 16.07.2025 з урахуванням обмеження періоду виплати шістьма місяцями.
Оскільки повний розрахунок з позивачем проведений 26.08.2025, середній заробіток слід обчислювати за період з 16.07.2025 по 25.08.2025.
Сума середнього заробітку розраховується згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 №100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" (середньоденна заробітна плата * 41 /кількість днів затримки розрахунку).
Згідно з карткою особового рахунку військовослужбовця середньоденне грошове забезпечення позивача складає 1089,56 грн. (травень 2025 - 30191,59 грн. + червень 2025 - 36271,95 грн. = 66463,54 грн. /61 день).
Виплата за період затримки остаточного розрахунку складає 44671,96 грн. (1089,56 грн. х 41 дні).
З огляду на те, що затримка остаточного розрахунку при звільненні позивача тривала 41 календарний день, а сума середнього заробітку за цей період обчислена відповідно до вимог статті 117 КЗпП України та згідно з вимогами Порядку №100, суд вважає визначений судом розмір середнього заробітку 44671,96 грн. співмірним та належним до виплати (з вирішенням питання утримання податків, зборів та інших обов`язкових платежів відповідно до вимог закону). 
Вирішуючи питання про те, хто саме повинен виплатити позивачу середній заробіток, суд виходить з того, що обов`язок провести повний розрахунок при звільненні виникає у тієї військової частини, з якої особу було звільнено, оскільки саме вона є суб`єктом владних повноважень, у якій позивач проходив службу, нею виданий наказ про звільнення або виключення зі списків особового складу, тобто припинені службові правовідносини. Отже, саме вона є належним суб`єктом, якщо розрахунок проведений несвоєчасно, так як відповідальність за затримку розрахунку пов`язана не з бухгалтерською функцією, а з фактом припинення служби. 
Перебування військової частини на фінансовому забезпеченні іншої військової частини є внутрішньою організацією бюджетного процесу, не впливає на визначення належного відповідача у спорі та не змінює суб`єкта відповідальності за порушення прав військовослужбовця. 
Зважаючи на це, військова частина НОМЕР_2 та військова частина НОМЕР_3 не є належними суб`єктами порушення. Крім того, орган Казначейства при виконанні рішення самостійно ідентифікує належний фінансовий орган, з огляду на що суд не повинен втручатись у реалізацію бюджетних відносин відповідними військовими частинами.
Оскільки військова частина НОМЕР_1 не спростувала право позивача на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, позов підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.
Визнати протиправною невиплату військовою частиною НОМЕР_1 ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 44671,96 грн. (з вирішенням питання утримання податків, зборів та інших обов`язкових платежів відповідно до вимог закону) за рахунок виділених їй бюджетних асигнувань.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 27 лютого 2026 року

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 ) 	
Відповідач:	Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 ) 	

Головуючий суддя 		І.С. Козачок