ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/954/26	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №710/1735/25 Категорія: 310040000 	Сивокінь С.С. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року м. Черкаси 

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:
суддя-доповідач	Фетісова Т. Л. 	
судді секретар 	Василенко Л. І., Новіков О. М. Івануса А.Д.  	

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника відповідачів - адвоката Сухомудренка Б. В. на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 16.02.2026 (повний текст складено 18.02.2026, суддя в суді першої інстанції Сивокінь С. С.) у цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, в особі Служби у справах дітей Шполянської міської ради ОТГ до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в :

у листопаді 2025 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом у якому просив позбавити відповідачів батьківських прав відносно їхніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів доходів кожного, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на особові рахунки дітей, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду та до повноліття дітей.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачі свідомо та систематично ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно з характеристиками закладу дошкільної освіти, діти неодноразово приходили до садочка вкрай неохайними, у брудному одязі, що не відповідав сезону чи розміру, а в окремих випадках у дітей була відсутня навіть нижня білизна. Побутові навички у малечі сформовані лише частково і вдома абсолютно не підтримуються. Соціальні служби зафіксували, що в родині не забезпечено належне харчування та догляд, а самі діти постійно перебувають у стані емоційної напруги через конфлікти між батьками, які часто відбуваються у їхній присутності. Попри те, що сім`я перебувала під соціальним супроводом, позитивних змін не відбулося. Батько дітей проявляє агресію до педагогів та соцпрацівників, заперечує наявність проблем і відмовляється визнавати недоліки в догляді за дітьми. Мати, ОСОБА_1 , неодноразово притягувалася до адміністративної та кримінальної відповідальності, що свідчить про її асоціальний спосіб життя. Враховуючи критичну ситуацію, рішенням виконавчого комітету від 25.06.2025 дітей було терміново відібрано у батьків та влаштовано до сім`ї патронатного вихователя для забезпечення їхньої безпеки. 
Оскільки перебування дітей з батьками загрожує їхньому фізичному та психічному розвитку, орган опіки вважає за необхідне позбавити відповідачів батьківських прав та зобов`язати їх сплачувати аліменти у розмірі однієї третини доходів на користь дітей до досягнення ними повноліття.
Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 16.02.2026 позов задоволено.
Позбавлено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , батьківських прав відносно їхніх малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнуто із ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду з 17.11.2025 та до повноліття старшої дитини ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , які переховувати на особові рахунки дітей.
Стягнуто із ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду з 17.11.2025 та до повноліття старшої дитини ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , які переховувати на особові рахунки дітей.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.
Рішення суду мотивовано тим, що відповідачі не виконують свої батьківські обов`язки щодо утримання, виховання та розвитку малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , не піклуються про їхній стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Будь-яких доказів щодо поважності причин невиконання батьківських обов`язків з боку відповідачів суду не надано, а тому суд розцінив таку поведінку як свідоме нехтування виконанням батьківських обов`язків. Щодо вимоги про стягнення аліментів суд дійшов висновків, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції представник відповідачів адвокат Сухомудренко Б.В. подав 16.03.2026 через систему «Електронний суд» апеляційні скарги, в яких, посилаючись на те, що рішення є необґрунтованим та незаконним, ухвалене з грубим порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вказує, що суд першої інстанції суд не врахував поведінку батька дітей, який під час розгляду справи відвідував засідання, намагався вживати посильних заходів до повернення дітей у сім`ю, влаштувався на роботу і надав суду докази наявності у нього роботи, професійних навичок (посвідчення). Ці дані спростовують твердження позивача про фінансову неспроможність та відсутність засобів для утримання дітей.
Зазначає, що в позовній заяві не наведено критерії оцінки належності чи неналежності виконання відповідачами обов`язків, які є суб`єктивними. Повідомляючи про наявність в родині конфліктів позивач не надав жодного доказу щодо притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності за фактами домашнього насильства.
Крім того, у якості доказів, якими обґрунтовуються позовні вимоги стороною позивача серед інших надано акт обстеження умов проживання від 24.05.2023 року в якому зазначено, що відповідачі створили цілком задовільні умови для проживання дітей. Указаний документ в повній мірі підтверджує факт формування побутових навичок і неналежне ставлення відповідачів до виховання і утримання дітей. Крім того на клопотання представника відповідачів у справі проведено повторне обстеження житлових умов за місцем проживання відповідачів, їх дітей та бабусі і з`ясовано, що в житлі створено належні умови (акт від 21.01.2026).
Зазначає, що позивач не звертає увагу на те, що діти відвідують дитячий садок, що принаймі вказує на той факт, що їх туди влаштували та постійно водять батьки, що, у свою чергу, демонструє їх відношення до процесу виховання дітей, згідно сформованих в суспільстві норм.
Наголошує, що у цій справі замість глибокого аналізу сімейної ситуації суд поклався на суб`єктивні відомості, що наведені в документах із незрозумілими словосполученнями «низький батьківський потенціал», яке не має юридичного змісту. Суд не обґрунтував, чому прагнення батьків виправити ситуацію не є достатньою підставою для збереження повної сім`ї.
Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
При розгляді справи встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Шполянським відділом ДРАЦС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), встановлено факт народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 181 від 18.11.2021). Батьками дитини зазначені: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 (т.1 а.с.6).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Шполянським районним відділом ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), встановлено факт народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис № 16 від 26.02.2020). Батьками дитини зазначені: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 (т.1а.с.7).
Згідно із характеристики на вихованців ЗДО №5 «Калинка» Шполянської міської ради від 11.06.2025 № 21, за підписом вихователів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та директора ОСОБА_9 , встановлено факти неналежного виконання батьками ( ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ) обов`язків щодо догляду за дітьми. Документом зафіксовано, що діти ( ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ) регулярно відвідують заклад у неохайному стані, в брудному одязі не за розміром та сезоном, з неприємним запахом, а в окремих випадках- без нижньої білизни. Характеристикою підтверджується наявність конфліктного середовища в родині, агресивна реакція батьків на зауваження педагогів та потреба в терміновому втручанні для захисту прав та інтересів малолітніх дітей (т.1а.с.11).
Відповідно до витягу протоколу №10 засідання комісії з питань захисту прав дитини Шполянської міської ради від 03.06.2025 встановлено факт розгляду питання про правову відповідальність та наслідки невиконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 відносно її малолітніх дітей. Встановлено факт неналежного виконання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків, що виражається у незадовільному зовнішньому вигляді дітей, стані їхнього здоров`я та відсутності належного догляду. Документом зафіксовано пояснення ОСОБА_1 , яка не заперечувала наявність існуючих проблем та зобов`язалася виконувати батьківські обов`язки в повній мірі. Також встановлено, що члени комісії провели профілактичну бесіду з матір`ю та попередили її, що у разі подальшого невиконання обов`язків буде порушено питання про доцільність позбавлення батьківських прав (т.1 а.с.12).
Згідно з Рішенням виконавчого комітету Шполянської міської ради № 433 від 25.06.2025 встановлено факт затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно їх малолітніх дітей. Даним рішенням зафіксовано, що такий захід відповідає інтересам дітей (т.1 а.с.13).
Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав (Додаток 1 до рішення виконавчого комітету Шполянської міської ради від 25.06.2025 № 433), встановлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) є батьками малолітніх ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), проте в зареєстрованому шлюбі не перебувають. Сім`я з червня по вересень 2023 року перебувала під соціальним супроводом, за результатами якого встановлено низький виховний потенціал батьків, неналежне забезпечення дітей харчуванням та вихованням, а також факт того, що діти систематично ставали свідками сварок і агресивної поведінки батька. Крім того, висновком встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово притягувалася до адміністративної та кримінальної відповідальності. За інформацією ЗДО №5 «Калинка» діти виховуються в родині, яка викликає занепокоєння: вони відвідують садочок неохайними, у брудному одязі з неприємним запахом, а у дитини ОСОБА_6 неодноразово фіксувалася відсутність спідньої білизни. На основі ст. 164 Сімейного кодексу України та зафіксованих фактів ухилення від виконання батьківських обов`язків, органом опіки та піклування встановлено доцільність позбавлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав відносно обох дітей (а.с.14-16).
Згідно з Рішенням виконавчого комітету Шполянської міської ради № 430 від 25.06.2025 встановлено факт прийняття рішення про негайне відібрання малолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_3 від батьків у зв`язку із загрозою їхньому життю та здоров`ю. Даним рішенням встановлено необхідність влаштування дітей до сім`ї патронатного вихователя та зобов`язано Службу у справах дітей звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав у семиденний термін (т.1 а.с.17-18).
Відповідно до Довідок Шполянського відділу УСЗН № 472 та № 473 від 10.05.2025 та 10.06.2025 відповідно, встановлено, що ОСОБА_2 не перебуває на обліку в управлінні та не отримує державних допомог. Водночас ОСОБА_1 перебуває на обліку як отримувач допомоги малозабезпеченим сім`ям у розмірі 8629,69 грн, проте термін цієї виплати було зазначено до 31.05.2025 (т.1 а.с19,20).
Згідно з Наказами Служби у справах дітей Шполянської міської ради № 43/07-16 та № 44/07-16 від 18.06.2025, встановлено факт взяття малолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_3 на первинний облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Підставою для прийняття на облік визначено ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання та неналежне утримання дітей (т. 1 а.с.21,22).
Відповідно до листів-повідомлень Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» № 1 від 10.06.2025, встановлено факт надання сім`ї ОСОБА_11 послуги соціального супроводу у період з 15 червня по 25 вересня 2023 року. За результатами супроводу батьки проявили низький виховний потенціал, не забезпечували дітей належним харчуванням, а в сім`ї постійно виникали конфлікти та сварки в присутності малолітніх дітей (т.1а.с.24).
Згідно з Довідкою № 716/07 від 06.12.2023, виданою КНП «Лікарня імені братів М.С. і О.С. Коломійченків», встановлено, що ОСОБА_2 звертався на прийом до лікаря-психіатра, де йому було призначено амбулаторне лікування, від якого він згодом відмовився. Вказано, що за умови регулярного прийому ліків ризики для життя та здоров`я оточуючих відсутні, проте зафіксовано факт відмови пацієнта від стаціонарного обстеження (т.1а.с.25).
Відповідно до Акта обстеження умов проживання від 24.05.2023, складеного спеціалістами служби у справах дітей Шполянської міської ради за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що на момент перевірки умови проживання були задовільними, у дітей були окремі спальні місця, а в будинку проводилися ремонтні роботи. Водночас документом зафіксовано, що мати дітей ОСОБА_1 проживає за вказаною адресою без реєстрації, через що не може оформити належні соціальні виплати, а батько ОСОБА_2 ніде не працює, і сім`я фактично утримується за рахунок пенсії дідуся та бабусі (т.1а.с.26).
Відповідно до Листа Шполянської міської ради №01-26/1427 від 25.06.2025, адресованого Звенигородській окружній прокуратурі, встановлено факт офіційного повідомлення правоохоронних органів про порушення прав дітей та ініціювання судового процесу щодо позбавлення батьківських прав (т.1а.с.27).
Відповідно до заяви ОСОБА_12 (бабусі дітей), поданої до Служби у справах дітей, встановлено факти систематичного неналежного виконання батьками своїх обов`язків (т.1а.с.46).
Відповідно до акта обстеження умов проживання від 21.01.2026, складеного комісією у складі спеціалістів Служби у справах дітей Шполянської міської ради, інспектора КП «Муніципальна інспекція» та представників поліції, встановлено, що у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , чисто, але прохолодно. Кімнати облаштовані необхідними меблями та побутовою технікою. Продукти харчування наявні в достатній кількості. Речі першої необхідності наявні. У дітей є спальні місця та стіл для навчання. Між батьками часто виникають сварки. Домашній господарством займається бабуся ОСОБА_12 , підтримує порядок в будинку та готує їжу. Батьки заробляють тимчасовими заробітками, в основному проживають за рахунок пенсії бабусі (т.1 а.с.168).
У судовому засіданні в суді першої інстанції також були допитані свідки.
Свідок ОСОБА_12 показала, що вона є бабусею цих двох дітей і фактично проживала разом із ними та їхніми батьками в одній великій квартирі, де вони ведуть спільний побут. На запитання представника відповідачів свідок зазначила, що діти завжди доглянуті, охайні та забезпечені всім необхідним. За словами свідка, вона особисто брала активну участь у вихованні та утриманні дітей, зокрема купувала іграшки та продукти, навіть оформлюючи кредити у скрутні часи, щоб онуки не були голодними. Батько дітей щодня відводив їх до дитячого садка та забирав звідти, гуляв із ними. Свідок категорично заперечила факти вживання сином алкоголю чи застосування ним фізичного насильства до членів родини, пояснивши його нервову поведінку в суді тяжкими переживаннями через розлуку з дітьми та перенесеною хворобою. Щодо раніше поданої нею заяви, свідок пояснила, що написала її в емоційному стані і лише для того, щоб працівники Служби у справах дітей поговорили з невісткою. Також вона додала, що негативна інформація про сім`ю може поширюватися сусідами через побутові конфлікти у спільному дворі, а умови проживання дітей є повністю безпечними та належними.
Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні надав покази про те, що він проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та є сусідом родини відповідачів по справі. Свідок повідомив, що працює та займається власним господарством, зокрема утримує худобу. ОСОБА_13 підтвердив, що родина відповідачів неодноразово зверталася до нього з метою придбання продуктів харчування (сала, м`яса) для потреб сім`ї. 
Позивач звертаючись з даним позовом вказав, що батьки дітей не беруть належної участі в їх утриманні та вихованні, тобто ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, що є підставами для позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів на їх утримання.
Такими є фактичні обставини, встановлені судом при розгляді цієї справи. Правовідносини, які виникли між сторонами на їх підставі, мають таке правове регулювання.
Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
Згідно ст.18 ЗУ «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.
У справі «Хант проти України» від 07.12.2006 ЄСПЛ наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки.
У справі «Мамчур проти України» від 16.07.2015 ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.
При визначенні інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти – інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків з сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною, а також в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
Також у ст.7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно із частинами 2 та 4 статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (про що стверджує позивач у цій справі); 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.
Пунктами 15, 16, 18 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
За положенням частини 6 статі 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України року встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 6 цієї ж статі - доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Верховний Суд у справі №459/3411/18 в постанові від 29.09.2021 вказав, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.
Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. 
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції послався зокрема на висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав. Проте, висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (частини 5, 6 статті 19 СК України). Крім того, такий висновок має бути оцінений у сукупності з іншими доказам і сам по собі не є правовою підставою для застосування крайнього заходу - позбавлення батьківських прав.
У матеріалах справи наявна характеристика з ЗДО №5 «Калинка» № 21 від 11.06.2025 року, яка доводить своїм існуванням та змістом ті факти, що батьки виконують рекомендації – вимоги відповідних органів: влаштували дітей до дитячого садка. Влаштування дітей до дитячого садка свідчить про те, що діти проходили відповідний медичний огляд та одержали відповідні щеплення за віком. При цьому, позивач не звертає увагу на те, що діти відвідують дитячий садок, що зокрема вказує на той факт, що їх туди влаштували та водять батьки, що, у свою чергу, демонструє їх відношення до процесу виховання дітей згідно сформованих в суспільстві норм. За змістом листа діти відвідують ЗДО регулярно. 
Також, відповідно до наявного в матеріалах справи акту обстеження умов проживання від 21.01.2026, складеного комісією у складі спеціалістів Служби у справах дітей Шполянської міської ради, інспектора КП «Муніципальна інспекція» та представників поліції, встановлено, що у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , чисто, але прохолодно. Кімнати облаштовані необхідними меблями та побутовою технікою. Продукти харчування наявні в достатній кількості. Речі першої необхідності наявні. У дітей є спальні місця та стіл для навчання (т.1 а.с. 168).
Колегія суддів звертає увагу, що повідомляючи про наявність в родині конфліктів позивач не надав жодного доказу щодо притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності за фактами домашнього насильства.
З доданих до позовної заяви журналів спостереження за дітьми ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в період тимчасового перебування в сім`ї патронатного вихователя (з дати передачі 25.06.2025 по 05.10.2025.), вбачається, що батьки цих дітей в день їх вилучення із сім`ї через декілька годин їх знайшли та відвідали, і в подальшому відвідували, мама дитини регулярно телефонувала та цікавилась як діти себе почувають, приносила подарунки (т.1 а.с.28-45).
Крім того, на даний час батьки дітей сприйняли зауваження органу опіки та піклування щодо відсутності в них постійного місця роботи та влаштувалися і працюють за цивільно- правовими угодами в місцевому фермерському господарстві, готові також в подальшому слідувати рекомендаціям вказаного органу щодо виправлення недоліків у виконанні своїх батьківських обов`язків .
Наведене свідчить про зацікавленість батьків виконувати свої батьківські обов`язки та піклуватися про дітей.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» (пункт 49), розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Таких виняткових обставин у справі не встановлено, навпаки колегія суддів вважає, що в інтересах дітей буде зростання саме в цій сім`ї, батьки в якій готові слідувати рекомендаціям відповідного органу опіки та піклування і виправляти недоліки по вихованню дітей. 
Таким чином апеляційний суд дійшов висновку, що підстави, передбачені частиною першою статті 164 СК України для позбавлення відповідачів батьківських прав, відсутні. Відповідачі проти позбавлення батьківських прав категорично заперечують, а позбавлення батьківських прав необхідно розглядати лише як крайній захід, необхідність та пропорційність застосування якого за обставин цієї справи не доведено.
Одночасно, апеляційний суд вважає за доцільне попередити відповідачів про зміну ставлення до виховання своїх дітей, що узгоджується з п.18 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», контроль за яким має здійснювати відповідний орган опіки та піклування.
Враховуючи те, що вимоги про стягнення аліментів є похідними від вимог про позбавлення батьківських прав, вони також не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення районного суду слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Оскільки відповідачів звільнено від сплату судового збору на підставі ухвали Черкаського апеляційного суду від 19.03.2026, відповідно, ці витрати мають бути віднесено на рахунок держави в зв`язку із задоволенням апеляційних скарг в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

у х в а л и в :

апеляційні скарги – задовольнити.
Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 16.02.2026 – скасувати.
В задоволенні позовних вимог Органу опіки та піклування Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, в особі Служби у справах дітей Шполянської міської ради ОТГ до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей – відмовити. 
Попередити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поклавши на Органу опіки та піклування Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, в особі Служби у справах дітей Шполянської міської ради ОТГ контроль за виконанням відповідачами батьківських обов`язків.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг віднести на рахунок держави у зв`язку зі звільненням відповідачів від сплати судового збору на підставі ухвали Черкаського апеляційного суду від 19.03.2026 
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня ухвалення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.
Повну постанову складено 07.04.2026.

Суддя-доповідач

Судді