Справа № 167/1452/25
Номер провадження 2/167/193/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Шептицької Н.В.,
з участю:
секретаря судового засідання Ващук О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор П» (далі – позивач, ТОВ) до ОСОБА_1 (далі – відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

1.Короткий зміст позовних вимог.

25.12.2025 року ТОВ звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що 22.09.2020 року між ТОВ «Просто Позика» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №001/02808/09/20 (далі – Договір).
30.06.2021 року між ТОВ «Просто Позика» і ТОВ укладено договір факторингу №22-ФП-ПП-202106 від 30.06.2021 року, відповідно до якого ТОВ «Просто Позика» відступив ТОВ свої права вимоги за Договором.
Відповідно до умов Договору відповідач отримала грошові кошти в сумі 35 000,00 грн на умовах терміновості, повернення та платності, згідно графіка платежів і дата першого платежу – 07.10.2020 року.
Загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів становить 92 400,00 грн, реальна річна процентна ставка по кредиту становить 239,9267 %.
Відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує і її заборгованість становить 67 552,93 грн, яка складається з: залишку суми кредиту – 31 892,13 грн; залишку процентів за користування кредитом – 35 660,80 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 гривень.
Позовна заява подана через систему «Електронний суд».

2.Відповідач 19.03.2026 року подала заяву про визнання позову, просить прийняти рішення з можливістю розстрочення погашення суми боргу.

3.Рух справи в суді.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.12.2025 року, справу передано на розгляд головуючому судді Шептицькій Н.В. (ас 59).
08.01.2026 року з ЄДДР встановлено місце реєстрації відповідача (ас 60), оскільки це має значення для вірного визначення територіальної підсудності даної справи, згідно ч.1 с.27 ЦПК України.
Ухвалою головуючої судді від 09.01.2026 року позовна заява ТОВ була залишена без руху і наданий строк для усунення недоліку (ас 61-63).
21.01.2026 року позивач вимоги ухвали від 09.01.2026 року виконав (ас 66-72).
22.01.2026 року ухвалою головуючої судді від 22.01.2026 року позовна заява ТОВ прийнята і призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом сторін (ас 75-76).
Ухвалою суду від 23.02.2026 року розгляд справи відкладено (ас 85-86).

Учасники справи, які були вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.
Представник ТОВ в позовній заяві просить розглядати справу у її відсутності (ас 7зв).
Відповідач в заяві від 19.03.2026 року просить розглядати справу у її відсутності, відзиву на позовну заяву не подала.
Суд ухвалив: проводити розгляд справи у відсутності учасників справи, згідно ч.1 ст.223, ч.1 ст.279 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.ч.4, 5 ст.268 ЦПК України,у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою прийняття рішення у цій справі є 23.03.2026 року - дата складення повного судового рішення.

4. Встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази на їх підтвердження.

Дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, суд встановив наступне.

В судовому засіданні встановлено, що 22.09.2020 року між ТОВ «Просто Позика» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №001/02808/09/20, згідно умов якого відповідачу надано кредит в сумі 35 000,00 грн на умовах терміновості, повернення та платності:
-дата видачі кредиту: 22.09.2020 року;
-строк кредиту: 360 днів;
-дата першого платежу за графіком платежів: 07.10.2020 року;
-кількість платежів за графіком: 24;
-сума щомісячного платежу за графіком: 3 850,00 грн,
-мета отримання кредиту: ремонт та меблювання;
-процентна ставка, відсотків річних: 239,5544; тип процентної ставки: фіксована;
-загальні витрати за кредитом: 92 400,00 грн;
-пеня: 10 грн за кожен день прострочення по кожному платежу;
-штрафи: 15%.
30.06.2021 року між ТОВ «Просто Позика» і ТОВ укладено договір факторингу №22-ФП-ПП-202106 від 30.06.2021 року, відповідно до якого ТОВ «Просто Позика» відступив ТОВ свої права вимоги за Договором.
Встановлено, що відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує і її заборгованість становить 67 552,93 грн, яка складається з: залишку суми кредиту – 31 892,13 грн; залишку процентів за користування кредитом – 35 660,80 гривень.

Встановлені обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами: Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «ФК «Просто Позика» (ас 10-20), Договором факторингу №22-ФП-ПП-202106 від 30.06.2021 року з додатками (ас 24-26, 27-38, 39-44, 45), видатковим касовим ордером від 22.09.2020 року (ас 46), графіком платежів (ас 47), Паспортом споживчого кредиту (ас 48), заявою ОСОБА_1 (ас 49), заявою ОСОБА_1 на видачу кредиту від 21.09.2020 року (ас 52), Кредитним договором від 22.09.2020 року (ас 53-53), паспортом ОСОБА_1 (ас 55-56). 

5. Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за Договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.

6. Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1ст.3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
За змістом ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4 ст.203 ЦК України).
Згідно ч.1 ст.627 ЦК України та ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно ч.1 ст.212 ЦК України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).
В ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч.1 ст.1056-1 ЦК України).
Згідно ч.1ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

7. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позивачем доведено факт укладення 22.09.2020 року Договору між ТОВ «ФК «Просто Позика» та відповідачем. 
22.09.2020 року ТОВ «ФК «Просто Позика» видав ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 35 000,00 гривень.
Відповідач, уклавши з ТОВ «ФК «Просто Позика» Договір, була ознайомлена з умовами кредитування, строком надання кредиту, терміном повернення коштів, процентами за користування кредитними коштами. Підписавши Договір, відповідач схвалила умови кредитування, що були запропоновані ТОВ «ФК «Просто Позика».
Всупереч умов укладеного кредитного Договору, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором, відповідачем належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість.
Встановивши, що позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію кредитного Договору, який укладений між ТОВ «ФК «Просто Позика» і ОСОБА_1 , Договір факторингу, суд доходить висновку, що у відповідача існує заборгованість перед позивачем за Договором.
Позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаним Договором, презумпція правомірності якого не спростована.
Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ є підставними, обгрунтованими, а тому підлягають до задоволення.

7. Розподіл між сторонами судових витрат.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2 422,40 грн).
Оскільки позовна заява з доданими до неї матеріалами подані через підсистему «Електронний суд», то при подачі позову до суду ТОВ було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн, який слід стягнути з відповідача на користь ТОВ, ураховуючи задоволення позовних вимог.

Вирішуючи клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення суду, суд зазначає наступне.
Підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Матеріальний стан відповідача, згідно довідки про доходи, не дає обгрунтовані підстави для розстрочення виконання судового рішення, інших підстав для задоволення даного клопотання відповідача суд не вбачає, а тому у задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 83, 141, 223, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274-279 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор П» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор П» заборгованість за кредитним договором №001/02808/09/20 від 22.09.2020 року в розмірі 67 552 (шістдесят сім тисяч п`ятсот п`ятдесят дві) гривні 93 (дев`яносто три) копійки, з яких: 31 892 (тридцять одна тисяча вісімсот дев`яності дві) гривні 13 (тринадцять) копійок – залишок суми кредиту, 35 660 (тридцять п`ять тисяч шістсот шітдесят) гривень 80 (вісімдесят) копійок – залишок процентів за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор П» 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення – відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактор П», місцезнаходження: 02094, місто Київ, пр-т Леоніда Каденюка, 23, код ЄДРПОУ: 41921531.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Дата складення повного тексту рішення суду: 23.03.2026 року.

Головуючий суддя Шептицька Н.В.