Дата документу 25.03.2026
Справа № 501/5212/24
2/501/951/25 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року Чорноморський міський суд Одеської області у складі:
головуючого – судді Пушкарського Д.В.,
за участю:
секретаря судового засідання – Карпової Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Чорноморського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (надалі – ТОВ «Іннова Фінанс» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 3486500324 від 27.03.2024 року у загальній сумі 55656 грн., з яких: 14000 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 41656 грн. заборгованість за процентами.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.03.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про надання грошових коштів у позику № 3486500324. 
За умовами договору позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику у розмірі 14000 грн. на платіжну картку НОМЕР_1 , а позичальник - повернути її у погоджений строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою. 
Договором передбачено строк його дії 360 днів, дату надання кредиту: 27.03.2024 року; тип процентної ставки - фіксована; стандартну процентну ставку, що становить 2,2% в день та застосовується у межах строку кредиту, знижену процентну ставку 1,5% в день, що застосовується за умови сплати позичальником 26.04.2024 року коштів у сумі не менше першого платежу, визначеного графіком, або здійснення часткового дострокового повернення кредиту; орієнтовна вартість кредиту на стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом становить 124880 грн., але з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки вартість кредиту становить 121940 грн.
Позивач свої зобов`язання виконав та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 14000 грн. 
Зазначає, що ОСОБА_1 умови договору не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість у розмірі 14000 грн. - за тілом кредиту, 41656 грн. - за процентами до 09.12.2024 року з розрахунку: 14000 грн. х 2,20% х 226 днів, а також 6300 грн. - проценти, нараховані по зниженій ставці з розрахунку 14000 х 1,50 % х 30. 
Звертає увагу, що відповідачем ОСОБА_1 частково погашено заборгованість на суму 34252 грн., які зараховані позивачем як загальна сума сплачених коштів позичальником. Отже, поточна сума заборгованості становить 55656 грн. 
На підставі викладеного позивач просить стягнути з ОСОБА_1 загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі 55656 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (а.с. 1-5, 43-44).
Позивач ТОВ «Іннова Фінанс» та його представник про час та місце судового розгляду повідомлені в установленому законом порядку, у позові просили розгляд справи проводити за відсутності представника позивача (а.с.1-5).
Відповідач ОСОБА_1 про час та місце судового розгляду повідомлена в установленому законом порядку, надала відзив на позов в якому зазначила, що частково визнає позовні вимоги. Зокрема, вказує, що процентна ставка, визначена як стандартна, становить 2,2% на день, що за весь строк кредитування еквівалентно 47541,10% річних, у зв`язку з чим є непропорційно високою та такою, що призводить до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін.
Щодо розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач вважає його необґрунтованим. Зазначає, що позивач не заперечує факт сплати нею 34252 грн., однак фактична сума коштів, сплачених нею в рахунок погашення заборгованості, становить 50409,50 грн. Вказану суму вона просить врахувати при визначенні розміру заборгованості, вважаючи, що наведений позивачем розрахунок спростовується зазначеними обставинами.
Звертає увагу суду на те, що позивачем при нарахуванні відсотків за спірним договором не дотримано вимог пункту 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».
Щодо витрат на правову допомогу відповідач просить суд відмовити у їх стягненні, посилаючись на те, що вона має на утриманні малолітнього сина.
Суд, вивчивши письмові докази долучені до матеріалів справи, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
27.03.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у позику № 3486500324, який підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 65oddmfum (а.с.12-24).
Згідно п.п. 2.1.-2.5 договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через веб-сайт. Ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет, в порядку, передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону позичальника, вказаний позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в товаристві (в т.ч через месенджери).
На умовах, встановлених договором, товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Сума кредиту (загальний розмір) складає 14000 грн. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту (строк дії договору) 360 днів.
Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 дні(в). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору.
Додаток №1 до договору (графік платежів) також підписано ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 65oddmfum 27.03.2024 року (а.с.23-24).
Згідно п. 2.6.1, п. 2.6.2 договору за користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 2,2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього договору. Знижена процентна ставка 1,5% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Позичальник 26.04.2024 року сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Позичальник, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Позичальник за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
Пунктом 3.1. договору передбачено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: НОМЕР_2 .
Пунктами 7.3., 7.4. договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов`язань згідно Договору, уключаючи прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, визначених Графіком платежів, з наступного календарного дня Позичальник повинен виплатити Товариству штраф у розмірі 28% від суми простроченого платежу (частини суми кредиту, визначеної Графіком платежів, та нарахованих процентів), за кожен факт такого прострочення. За порушення Позичальником строків повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені Договором, Позикодавець має право стягнути з Позичальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу.
27.03.2024 ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором підписала паспорт споживчого кредиту, в якому викладені аналогічні умови кредитування (а.с.27-30).
Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав ОСОБА_1 позику у розмірі 14000 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 19809 -1354-96439057 від 27.03.2024 року (а.с.25).
Позивачем наданий розрахунок заборгованості ОСОБА_1 , з якого вбачається, що станом на 09.12.2024 року у відповідача утворилась заборгованість: 14000 грн. - за тілом кредиту, 6300 грн. - за процентами, нарахованими за зниженою процентною ставкою (14000 грн. ? 1,5% ? 30 днів), та 27952 грн. - за процентами, нарахованими за стандартною процентною ставкою (14000 грн. ? 2,20% ? 226 днів).
Відповідачем ОСОБА_1 зазначені проценти були сплачені у загальній сумі 34252 грн., з яких 6300 грн. - проценти за ставкою 1,5%, та 27952 грн. - проценти за ставкою 2,20%.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, залишок заборгованості за процентами становить 75908 грн., з яких позивач просить стягнути 41656 грн.
Таким чином, загальний розмір заявленої до стягнення заборгованості становить 55656 грн. (а.с.1–5, 43–44).
При цьому судом встановлено, що позивач звернувся до суду з даним позовом 17.12.2024 року, тобто до настання строку виконання зобов`язання в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 подала до суду відзив на позов, до якого додала виписку з банківського рахунку, а також скриншоти квитанцій про сплату заборгованості з особистого кабінету ТОВ «Інгова Фінанс» на загальну суму 50409,50 грн. за період з 27.03.2024 року по 29.07.2024 року.
Надані докази судом оцінюються у їх сукупності та взаємозв`язку і приймаються до уваги як такі, що підтверджують факт часткового виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.
Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Так, з договору №3232110324, укладеного ОСОБА_1 з ТОВ «Іннова Фінанс», вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Підписавши вказаний договір, відповідач добровільно погодилась на визначені у ньому умови кредитування, взявши на себе відповідні зобов`язання.
Факт укладення договору позики, отримання грошових коштів, а також наявність заборгованості за тілом позики відповідач ОСОБА_1 визнає, що підтверджується матеріалами відзиву на позов.
Разом з тим відповідач визнає факт часткового погашення заборгованості у сумі 34252 грн. 
Водночас із матеріалів справи вбачається, що фактично відповідачем сплачено грошові кошти на загальну суму 50409,50 грн., що підтверджується наданими доказами.
Таким чином, між сторонами існує спір виключно щодо розміру нарахованих процентів, а саме щодо правомірності їх стягнення у сумі 41656 грн., з чим відповідач не погоджується.
З приводу нарахування процентів суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. При цьому припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України може застосовуватися лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.
Матеріалами справи встановлено, що договір про надання грошових коштів у позику № 3486500324 від 27.03.2024 року, укладений між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 , містить погоджені сторонами умови щодо розміру та порядку нарахування процентів: стандартна процентна ставка - 2,2% на день (п. 2.6.1), знижена - 1,5% на день (п. 2.6.2).
Згідно з наданим позивачем розрахунком, відповідачу нараховані проценти за період з 27.03.2024 року по 26.04.2024 року у сумі 6300 грн. (14 000 грн. ? 1,5% ? 30 днів), а також 27952 грн. - за стандартною процентною ставкою (14 000 грн. ? 2,20% ? 226 днів).
При цьому встановлено, що зазначені проценти у загальній сумі 34252 грн. були сплачені відповідачем, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем.
Разом з тим позивач зазначає про наявність заборгованості за процентами у розмірі 75908 грн., з яких просить стягнути 41656 грн., не наводячи при цьому конкретного та зрозумілого механізму їх нарахування.
На переконання суду ставка у розмірі 2,2% на день суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування».
Так, 22.11.2023 року був прийнятий Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Закон набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Вказаним Законом було внесено зміни та доповнення, зокрема, до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування».
Так, ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
При цьому, пунктом 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Національним банком України у листі від 20 лютого 2024 року «Щодо дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування» надано роз`яснення щодо застосування Закону № 3498-ІХ, а також п. 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» з метою недопущення порушення прав споживачів. Так, у пункті 2 вказаного листа щодо максимального розміру денної процентної ставки Національним банком України роз`яснено, що «відповідно до пункту 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про споживче кредитування тимчасово протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ, тобто до 20 серпня 2024 року включно, встановлено максимальний розмір денної процентної ставки, який не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22 квітня 2024 року включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року включно).
Враховуючи, що договір про надання грошових коштів у позику укладено між сторонами 27.03.2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», то на спірні правовідносини поширюються вищезазначені обмеження щодо розміру процентної ставки.
З огляду на наведені положення закону та матеріали справи судом проведено власний розрахунок процентів, виходячи із суми кредиту 14000 грн. та встановлених законом обмежень, а саме:
за період з 27.03.2024 року по 20.08.2024 року (147 днів) за ставкою 1,5%: 14000 грн. ? 1,5% ? 147 днів = 30870 грн.;
за період з 21.08.2024 року по 09.12.2024 року (111 днів) за ставкою 1%: 14000 грн. ? 1% ? 111 днів = 15540 грн. 
Тобто загальна сума процентів становить 46410 грн.
Разом з тим судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 сплачено на користь позивача грошові кошти у загальній сумі 50409,50 грн., що перевищує розмір нарахованих процентів.
Таким чином, проценти за користування кредитом є повністю погашеними станом на момент звернення позивача до суду - 17.12.2024 року.
Різниця у розмірі 3999,50 грн. є переплатою та підлягає зарахуванню в рахунок погашення тіла кредиту.
Отже, з урахуванням здійснених оплат, фактична заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 10000,50 грн., яка і підлягає стягненню на користь ТОВ «Іннова Фінанс».
За таких обставин заперечення відповідача ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу, а позовні вимоги ТОВ «Іннова Фінанс» підлягають частковому задоволенню.
Доводи відповідача ОСОБА_1 щодо наявності у неї на утриманні малолітньої дитини та низького рівня доходів не впливають на вирішення спору по суті, оскільки відповідач добровільно уклала договір позики та підписала паспорт споживчого кредиту, погодившись із його умовами.
Вказані обставини можуть бути враховані судом при вирішенні питання щодо порядку виконання судового рішення, зокрема шляхом надання відстрочки або розстрочки його виконання.
Щодо судового збору.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 435,24 грн. (2422,40 грн. х 10000 грн. / 55656 грн.).
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (ЄДРПОУ 44127243) заборгованість за тілом кредиту за договором про надання грошових коштів у позику № 3486500324 від 27.03.2024 року в розмірі 10000,50 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (ЄДРПОУ 44127243) судовий збір в розмірі 435,24 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя