Справа № 585/14/26 
Номер провадження 2/585/374/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2026 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючої судді – Цвєлодуб Г.О.,
секретаря судового засідання Салій О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої як представник до суду звертається адвокат Мороз Леся Олексіївна, до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів, -
В С Т А Н О В И В:
31.12.2025 року представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Мороз Л.О. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1 / 4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення з 28.12.2025 року і до 30.06.2027 року. 
Позовні вимоги мотивує тим, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою відповідача ОСОБА_2 . Згідно з рішенням Роменського міськрайонного суду від 19.03.2018 року по справі № 585/367/18 з відповідача стягувалися на користь матері позивачки аліменти на утримання доньки в розмірі 1000,00 грн. до досягнення нею повноліття. Позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається в Лохвицькому медичному фаховому коледжі зі спеціальності 223 Медсестринство, спеціалізації Лікувальна справа на основі базової середньої освіти (9 класів), термін навчання- з 01.09.2023 року до 30.06.2027 року, денна форма навчання за рахунок коштів здобувача, що підтверджується договором про надання платної освітньої послуги. Відповідач призваний на військову службу, перебуває на службі у ВЧ НОМЕР_1 . Враховуючи вищевказані обставини, вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання позивача у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно. Крім того, просила стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 3028 грн. 
Ухвалою суду 06 січня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. 
Представник позивача надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу слухати без її участі та участі позивача. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. 
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого виконкомом Гришинської сільської радою Роменського району Сумської області. Її батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( а.с.7).
Згідно договору про надання платної основної послуги студенту Лохвицького медичного фахового коледжу зі спеціальності 223 Медсестринство спеціалізації Лікувальна справа на основі базової загальної середньої освіти ( 9 класів), ОСОБА_1 навчається в Лохвицькому медичному фаховому коледжі зі спеціальності лікувальна справа, термін навчання- з 01.09.2023 року до 30.06.2027 року, денна форма навчання. Загальна вартість освітньої послуги становить 13600,00 грн. за рік ( а.с.8-9).
Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання повнолітньої доньки.
Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).
Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18.
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Аналогічний правовий висновок викладений постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20).
З аналізу вищенаведених норм сімейного законодавства вбачається, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Повнолітня донька відповідача продовжує навчання на денній формі навчання, не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги; відповідач, в свою чергу, будучи працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги.
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан відповідача, а саме, що він є військовослужбовцем, отримує заробітну плату, має можливість надавати матеріальну допомогу, враховує матеріальний стан повнолітньої доньки, потреби особи даного віку, потреби по навчанню, враховуючи встановлені судом обставини справи, а саме те, що повнолітня навчається на денній формі навчання, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів, а саме стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на період навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд вважає, що саме такий розмір аліментів, спрямований на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, з врахуванням розміру заробітної плати відповідача та розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2026 рік, відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, в зв`язку з навчанням.
При визначенні розміру аліментів, суд також виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Так, брати участь у матеріальних витратах зобов`язанні обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме - з 31.12.2025 року до дати закінчення навчання – до 30.06.2027 року включно. 
З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Позивачем надано суду докази на підтвердження понесених ним витрат на оплату правничої допомоги. А саме згідно договору про надання правової допомоги від 27 грудня 2025 року, акту приймання-передачі наданих послуг від 27 грудня 2025 року, розрахунку витрати на правову допомогу складають 3028 грн. 
Тому вимоги представника позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу підлягають задоволенню.
На підставі положень ст. ст. 191, 199, 200 СК України, ст. ст. 258-259,263,264,265, ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти у розмірі 1 / 4 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви – 31.12.2025 року та до 30 червня 2027 року. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 1331 гривень 20 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , витрати на правову допомогу у розмірі 3028 ( три тисячі двадцять вісім) грн.. 00 коп. 
Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО
МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ    Г.О.ЦВЄЛОДУБ