Справа № 459/4479/25 
Провадження № 2/459/1498/2025

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 року Шептицький міський суд Львівської області
у складі: головуючого – судді Жураковського А.І.
з участю секретаря судового засідання Ганас К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шептицькому в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
В С Т А Н О В И В :
18.12.2025 позивач звернулась в суд з позовом до відповідача, у якому просить стягувати з останнього аліменти на час навчання сина у розмірі 4000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму до закінчення його навчання, але не довше ніж до досягнення сином 23 років.
Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_3 є сином відповідача, навчається у виші, що тягне за собою необхідність витрат на навчання, одяг, підручники, однак коштів для цього недостатньо, а батько необхідних коштів на його утримання не надає, тому покликаючись на ст. 199 СК України просить позов задовольнити.
23.02.2026 відповідач подав клопотання, у якому просить врахувати, що він є особою з інвалідністю першої групи, розмір його доходу, наявність іншої неповнолітньої дитини, яка перебуває на його утриманні. Тому, просить відмовити у задоволенні позову. 
19.03.2026 сторони у судове засідання для розгляду справи по суті не з`явилися, позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Разом з цим, позивач вказала, що підтримує позовні вимоги.
Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову. 
З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України здійснив судовий розгляд справи на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Оцінивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якого є сторони по справі.
Згідно з довідкою Одеського національного економічного університету IV-рівня акредитації Міністерства освіти і науки України № 175 від 27.11.2025, ОСОБА_3  є студентом першого курсу факультету менеджменту, обліку та інформаційних технологій Одеського національного економічного університету. Стаціонар. Денна форма. Термін навчання з 01.09.2025 по 30.06.2029.
Як видно із витягів з реєстру територіальної громади №2025/017978521 від 01.12.2025, №2025/010788145 від 04.08.2025, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 від 03.09.2025 Серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 є особою з інвалідністю першої групи з дитинства- довічно.
Відповідно до копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 від 19.05.2020 року, у відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_4 .
Як видно із витягу з реєстру територіальної громади №2024/003041676 від 26.03.2024, донька відповідача ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2025/007747133 від 11.06.2025, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Як видно із наданих відповідачем виписків із АТ «ПриваБанк», останній має заборгованості перед банком.
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 17.02.2026 за період з липня 2025 по грудень 2025 ОСОБА_2 отримував дохід від ГУ ПФУ у Львівській області в розмірі 4722 грн щомісячно. 
Відповідно до копії витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів №101/25/3085/ВТ, ОСОБА_2 є особою з інвалідністю першої групи з дитинства. 
За правилами ст. 199, ст. 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Фактичні обставини справи свідчать, що у зв`язку з навчанням повнолітньої дитини відповідач має обов`язок її утримання до досягнення ним 23 років або закінчення навчання у виші. Згідно наявних доказів, такий обов`язок відповідач належно не виконує, попри те, що може й здатний утримувати дитину. 
Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби дитини, яка навчається, суд приходить до переконання про підставність позову.
Однак заявлений до стягнення розмір аліментів суд вважає необґрунтованим. 
Виходячи із засад справедливості й розумності, суд вважає, що належним і достатнім розмір аліментів у розмірі 2000 грн.
Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи, що відповідач, відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, оскільки є особою з інвалідністю І групи, суд, з врахуванням положень ч.1, 6 ст.141 ЦПК України, приходить до висновку, що судові витрати по сплаті судового збору слід віднести за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 264, 265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити частково. 
Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) у користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) аліменти на час навчання повнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 2000 (дві тисячі )грн щомісячно, починаючи з 18.12.2025 і до закінчення ним навчання, але не довше, ніж до досягнення 23 років. 
Судові витрати віднести за рахунок держави. 
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 26.03.2026

Суддя: А. І. Жураковський