Справа №591/6283/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Янголь Є. В.	
Номер провадження 33/816/1055/26 	Суддя-доповідач Колодяжний А. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Колодяжний А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кишені Володимира Сергійовича на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 лютого 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - 

установив:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 лютого 2026 року, ОСОБА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Згідно з цією постановою ОСОБА_1 , 3 червня 2025 року о 22:43 год. в м. Суми по вул. Івана Сірка біля будинку № 21, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та прослідувати до найближчого закладу охорони здоров`я КНП СОР ОКМСНЗ категорично відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху. 
В апеляційній скарзі захисник Кишеня В.С. просить скасувати постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 лютого 2026 року та ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу даного правопорушення в діях ОСОБА_1 .
В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує на порушення процедури огляду. Зокрема зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, відповідне направлення на такий огляд, яке є підставою для його проведення, ОСОБА_1 не надавалось, що підтверджується долученими відеозаписами, а наявне в матеріалах справах не відповідає встановленим законом вимогам. Також зазначає, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому при його огляді мали бути присутні працівники ВСП, а сам огляд мав бути проведений в порядку статті 266-1 КУпАП. Однак, поліцейські не лише проігнорували вимоги законодавства, а й намагалися приховати статус ОСОБА_1 , що свідчить про незаконність дій працівників поліції, в тому числі і вимога про проходження огляду. 
ОСОБА_1 та його захисник, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не подали.
Оскільки учасники справи були повідомлені про її розгляд і їх явка не є обов`язковою, апеляційний суд вирішує розглянути справу.
Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Отже, у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 350583 3 червня 2025 року, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, що відповідає фактичним обставинам справи, і, окрім протоколу, об`єктивно, підтверджується наступними доказами. 
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціального технічного засобу, де зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу.
Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції від 3 червня 2025 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у лікарні.
Відеозаписами події правопорушення з технічних засобів поліцейських, на яких зафіксовані обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення у нього під час перевірки документів ознак алкогольного сп`яніння, відмови від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, складення матеріалів щодо ОСОБА_1 та ознайомлення останнього з їх змістом.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 3 червня 2025 року в м. Суми в апеляційній скарзі не оспорюється. 
Крім того, вказана обставина також повністю підтверджується й наявним у справі відеозаписом, який був доданий до протоколу про адміністративне правопорушення.
Що стосується доводів захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі, то такі не заслуговують на увагу і задоволенню не підлягають, оскільки як убачається з наявних в матеріалах справи відеозаписів після відмови ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, на неодноразові вимоги працівника поліції пройти огляд в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 конкретної відповіді не надав, жодних дій, які б свідчили про його згоду пройти такий огляд не продемонстрував. Працівник поліції поінформував ОСОБА_1 , що стосовно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. З поведінки ОСОБА_1 чітко видно, що він повністю усвідомлював вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, розумів ситуацію, в якій опинився, наслідки відмови та свідомо відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.
Що стосується доводів захисника про те, що огляд ОСОБА_1 мав бути проведений співробітниками військової служби правопорядку відповідно вимог статті 266-1 КУпАП, то такі не підлягають задоволенню, оскільки у відповідності до частини першої статті 15 КУпАП, за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції в м. Суми під час керування автомобілем, поза межами території будь-якої військової частини, будучи у цивільному одязі. При цьому з наданих працівникам поліції пояснень убачається, що ОСОБА_1 в цей час не виконував обов`язки військової служби.
Отже, як водій транспортного засобу ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статті 130 КУпАП і його огляд на стан алкогольного сп`яніння мав проводитись за правилами, передбаченими статті 266 КУпАП, працівниками Національної поліції. 
У той же час, стаття 266-1 КУпАП регулює порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень, визначених главою 13 Б КУпАП.
Матеріали справи не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскарження цих дій, як і не містять і результатів такого оскарження.
Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки склад даного адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції. 
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.
Таким чином, при розгляді справи в повному обсязі дотримані положення статей 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Керуючись статтею 294 КУпАП, -

постановив:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 лютого 2026 щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Кишені Володимира Сергійовича на цю постанову – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  А. О. Колодяжний