справа № 753/10929/24 головуючий у суді І інстанції Кулик С.В.
провадження № 22-ц/824/2748/2026 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого судді Березовенко Р.В., 
суддів Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,
з участю секретаря Щавлінського С.Р. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою представником - адвокатом Шмаровим Олексієм Валерійовичем на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 08 вересня 2025 року, про призначення експертизи у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в інтересах якої діє ОСОБА_3 , треті особи: Орган опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про припинення спільної часткової власності, поділ майна в натурі що є у спільній частковій власності,
В С Т А Н О В И В:
у провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , треті особи Орган опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про припинення спільної часткової власності, поділ майна в натурі, що є у спільній частковій власності.
31 жовтня 2024 року представник відповідача - адвокат Астрюхін К.А. заявив клопотання про призначення у справі комплексної судової експертизи. В обґрунтування клопотання зазначено, що стороною позивача до матеріалів справи було долучено висновок експерта №1843/07-2024 від 08 липня 2024 року. З огляду на сумнівні висновки, твердження, оцінки грошової вартості зазначені у висновку експерта, наразі виникла необхідність у долученні до матеріалів справи доказів, що спростовують занижену оцінку спірного майна, а також висновки про момент знищення двоповерхового садового (дачного) будинку за номером 19 , який був розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:90:836:0019 площею 0,0717 га за адресою: АДРЕСА_1 (далі Будинок).
Представник позивача та позивач в заперечували проти призначення експертизи, зазначали, що це призведе до затягування розгляду справи, вважали необхідним спочатку витребувати докази необхідні для експертизи, зокрема технічну документацію.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 08 вересня 2025 року задоволено клопотання представника відповідача. Призначено у справі комплексну судову експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:
1. Яка дійсна (ринкова) вартість садового будинку, загальною площею 49,20 кв.м., що розташований за адресою -  
АДРЕСА_2 . Яка дійсна (ринкова) вартість земельної ділянки, площею 0,0612 га (з цільовим призначенням - для ведення садівництва), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , Кадастровий номер: 8000000000:90:836:0018?
3. Яка дійсна (ринкова) вартість садового будинку, загальною площею 50,70 кв.м., що розташований за адресою - АДРЕСА_3 ?
4. Яка дійсна (ринкова) вартість земельної ділянки, площею 0,0717 га (з цільовим призначенням - для ведення колективного садівництва), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , Кадастровий номер: 8000000000:90:836:0019?
5. Чи є об`єкт нерухомого майна, а саме садовий (дачний) будинок аварійним чи знищеним, а також вказати період знищення садового будинку, загальною площею 49,20 кв.м., що розташований за адресою - АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,0717 га (з цільовим призначенням - для ведення колективного садівництва), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , Кадастровий номер: 8000000000:90:836:0019?
Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
Не погодившись із вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Шмаров Олексій Валерійович 22вересня2025 року через систему Електронний суд подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неправильне встановлення обставин справи, які мають значення, просив скасувати ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 08 вересня 2025 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції значно переоцінив результати Звітів про оцінку нерухомого майна і прийшов до хибних висновків про задоволення клопотання сторони відповідача.
У висновку експертів зазначається, які дослідження і в якому обсязі провів кожний експерт, які факти він встановив і яких висновків дійшов. Кожен експерт підписує ту частину висновку, яка містить опис здійснених ним досліджень, і несе за неї відповідальність.
Зауважив, що підставою для проведення комплексної експертизи є необхідність отримання спеціальних знань для з`ясування обставин справи, коли завдання не може бути вирішено засобами одного виду експертизи.
Оскільки встановлення ринкової вартості об`єктів нерухомого майна вирішується тільки одним видом експертизи, товарознавчої експертизи, суд першої інстанції порушив вимоги процесуального законодавства.
По суті заявленого стороною відповідача клопотання мало місце проведення повторної експертизи, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, що не було обґрунтовано стороною відповідача.
В той же час, вказуючи на необґрунтованість висновку експерта, представником відповідачів не заявлено клопотання щодо допиту експерта.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 лютого 2026 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою представником - адвокатом Шмаровим Олексієм Валерійовичем на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 08 вересня 2025 року, про призначення експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в інтересах якої діє ОСОБА_3 , треті особи Орган опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про припинення спільної часткової власності, поділ майна в натурі що є у спільній частковій власності, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.
16 лютого 2026 року від представника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвоката Стаценка О.Д. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.
16 лютого 2026 року від представника ОСОБА_3 - адвоката Артюхіна К.А. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 лютого 2026 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Шмаров Олексій Валерійович доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.
У судове засідання у режимі відеоконференції законний представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не під`єдналася з технічних причин, ухвалою Київського апеляціного суду від 13 березня 2026 року була попереджена про ризики технічної неможливості участі у судовому засіданні.
У судовому засіданні представник ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 - адвокат Астрюхін Костянтин Анатолійович заперечив проти задоволення апеляційної скарги, з підстав наведених у відзиві. Не заперечував проводити розгляд справи за відсутності законного представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 .
11 березня 2026 року представник третіх осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвокат Стаценко О.Д. подав заяву про розгляд справи без його участі.
У судове засідання інші учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, час і дату розгляду справи в апеляційній інстанції, заяв та клопотань щодо неможливості розгляду справи без їх участі не надходило, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши думку учасників справи, які прибули у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
На переконання колегії суддів, оскаржувана ухвала означеним вище вимогам відповідає, виходячи з наступного.
Вирішуючи питання про призначення у справі комплексної експертизи місцевий суд вважав, що поставлені на вирішення експерта питання стосуються предмета доказування та потребують спеціальних знань.
Колегія суддів повною мірою погоджується з таким висновком суду першої інстанції з нижченаведених підстав.
Згідно з частиною четвертою, п. п. 3-5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, на підставі висновків експертів.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 102 ЦПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертних досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, постановлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
За приписами ч. ч. 4, 5 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з`ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з`ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі. Експертиза не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм. Суди не повинні ставити судовому експерту питання правового характеру, які повинні вирішуватися самим судом, тобто експерту можна ставити лише питання факту, а не правової оцінки.
У постанові Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі №910/14452/20 сформовано висновок щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування; відзначено, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року в справі №129/1033/13-ц.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Системний аналіз змісту вказаних норм процесуального законодавства свідчить, що висновок експерта є рівноцінним засобом доказування у справі, наряду з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка його, як доказу, здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами (Постанова Верховного Суду від 19 червня 2024 року у справі №278/2100/21).
За правилами ст. 112 ЦПК України комплексна експертиза проводиться не менш як двома експертами різних галузей знань або різних напрямів у межах однієї галузі знань. У висновку експертів зазначається, які дослідження і в якому обсязі провів кожний експерт, які факти він встановив і яких висновків дійшов. Кожен експерт підписує ту частину висновку, яка містить опис здійснених ним досліджень, і несе за неї відповідальність. За результатами проведених досліджень, узагальнення та оцінки отриманих результатів експертами складається та підписується єдиний висновок, в якому формулюється загальний висновок щодо поставлених на вирішення експертизи питання або питань. У разі виникнення розбіжностей між експертами висновки оформлюються відповідно до частини другої статті 111 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Абзац 4 п. 1.2.13 Наказу Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року №53/5 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» визначає, що комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються як експерти експертних установ, так і фахівці установ та служб (підрозділів) інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах.
Звертаючись до суду з позовом у цій справі, ОСОБА_1 , просила в порядку поділу майна, що є у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 здійснити поділ наступним чином:
припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:836:0018, площею 0,0612 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 389034480000. В порядку поділу майна виділити ОСОБА_2 у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:836:0018, площею 0,0612 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 39034480000.
припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на садовий будинок загальною площею 46,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:90:836:0018, реєстраційний номер об`єкта 844581780000. В порядку поділу майна виділити ОСОБА_2 у приватну власність садовий будинок загальною площею 46,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:90:836:0018, реєстраційний номер об`єкта 844581780000.
припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:836:0019, площею: 0,0717 га, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта: 388962380000. В порядку поділу майна виділити ОСОБА_1 у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:836:0019, площею: 0,0717 га, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта: 388962380000.
вирішити питання стосовно грошової компенсації різниці вартості майна, або його частки у майні, яка може утворитися в результаті поділу майна, що виділяється в натурі, за результатами судової експертизи.
Також, сторони у цій справі є співвласниками у рівних частинах садового будинку загальною площею 49,20 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:90:836:0019, реєстраційний номер об`єкта 388962380000. Проте, вказаний будинок знищено.
Відповідач у справі ставить під сумнів зроблені на замовлення позивачки висновки експертів про оціночну вартість спірного майна, а також правильність визначення моменту знищення садового будинку загальною площею 49,20 кв.м.
Враховуючи предмет спору у даній справі, колегія суддів вважає, що проведення комплексної судової оціночно-будівельної, оціночно-земельної, будівельно-технічної та економічної експертиз є одним із засобів доказування, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про призначення такої експертизи, адже її проведення необхідне для повного, об`єктивного і всебічного встановлення обставин справи, забезпечення стороні відповідача права на подання обґрунтованих доказів для підтвердження своїх заперечень.
Питання, які поставлені судом першої інстанції на вирішення експертів, прямо пов`язані з предметом розгляду справи та потребують спеціальних знань.
Необхідність призначення судової експертизи в цивільному процесі обумовлена, насамперед, необхідністю з`ясування судом тих обставин, які потребують спеціальних знань, та в силу їх специфічного характеру, не можуть бути з`ясовані судом на основі положень чинного законодавства, що може вплинути на правильне вирішення цивільного спору по суті.
Доводи апеляційної скарги про наявність в матеріалах справи висновку експерта з питань, які визначив суд в оскаржуваній ухвалі, не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки нормами ЦПК України не заборонено призначати у справі комплексну експертизу за наявності висновку, підготовленого на замовлення учасника справи.
Більш того, висновок експерта за результатами проведення оціночно-будівельної, оціночно-земельної та будівельно-технічної експертиз проведено для подання до суду у справі №753/6323/20 і експерту не ставилися питання про дійсну (ринкову) вартість садового будинку, загальною площею 49,20 кв.м., що розташований за адресою - АДРЕСА_1 та садового будинку, загальною площею 50,70 кв.м., що розташований за адресою - АДРЕСА_3 . Також предметом дослідження експерта не було визначення періоду знищення садового будинку, загальною площею 49,20 кв.м. за адресою - АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,0717 га (з цільовим призначенням - для ведення колективного садівництва). У зв`язку з цим, призначена судом експертиза не є за своєю суттю повторною.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для її скасування, а зводяться виключно до незгоди із судовим рішенням.
При цьому апеляційний суд враховує, що, як неодноразово відзначав Європейський суд (далі - ЄСПЛ), рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торія проти Іспанії», заява № 18390/91).
Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», заява № 49684/99).
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення ЄСПЛ у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги процесуального права при його постановленні, тому ухвалу суду, відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Відповідно до п. в), ч. 4 ст. 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови апеляційного суду зазначається про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Водночас розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. Про це зазначив Верховний Суд у постанові від 11 травня 2023 року у справі №910/4631/22.
Ураховуючи, що Київський апеляційний суд ухвалив постанову за наслідками розгляду процесуальних питань, які виникли під час розгляду справи у суді першої інстанції (щодо призначення експертизи), а не рішення по суті позовних вимог, він не є тим судом, який уповноважений здійснювати розподіл витрат на даній стадії судового провадження.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану представником - адвокатом Шмаровим Олексієм Валерійовичем - залишити без задоволення.
Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 08 вересня 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 23 березня 2026 року.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова