ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 року	справа № 380/22280/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Крутько О.В., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд: 
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 03.09.2025 року про призначення пенсії за вислугу років згідно з пунктом "а" ч. 1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016; код ЄДРПОУ: 13814885) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.09.2025 року про призначення пенсії за вислугу років згідно з пунктом "а" ч. 1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та прийняти рішення відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України N 3-1 від 30.01.2007 року, та призначити пенсію за вислугою років відповідно до пункту "а" ч. 1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням пільгової вислуги, яка становить 25 років 05 місяців 04 дні.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України у Львівській області та йому призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 14.09.2019. На момент звільнення з внутрішньої служби, вислуга років в календарному обчисленні становить 19 років 06 місяців 25 днів, а у пільговому – 25 років 05 місяців 04 дні. Позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – Відповідач ) про переведення на пенсію за вислугою років за пунктом «а» ст. 12 Закону України №2262, проте листом від 24.09.2025 відповідач повідомив про відсутність підстав у призначенні пенсії за вислугою років, оскільки вислуга років на день звільнення позивача зі служби становила 19 років 06 місяців 25 днів, а тому підстав для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону №2262 немає. Вважаючи, що відповідачем протиправно відмовлено в переведенні позивача на пенсію за вислугу років, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Ухвалою від 17.11.2025 призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, зазначив, що Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції скеровано подання від 30.09.2019 № 4/17-19 про призначення пенсії ОСОБА_1 , зокрема подання, грошовий атестат, заява позивача (копії додаються). Як вбачається з подання про призначення пенсії та розрахунку вислуги років. Згідно із витягом з наказу по особовому складу від 30.09.2021 № 20/ ОС/ВП-19 Державної установи «Личаківська виправна колонія № (48)», ОСОБА_1 звільнений у запас з постановкою на військовий облік. Загальний трудовий стаж станом на 30 вересня 2021 р. для призначення пенсії складає 25 років 10 місяців 24 дні (заповнюється при призначенні пенсії згідно з пунктом «б» статті 12 Закону-2262), у тому числі: Вислуга років у календарному обчисленні -19 роки 06 місяців 25 днів, у пільговому обчисленні - 25 рік 05 місяців 04 дні. Календарна вислуга років складає 19 роки 06 місяців 25 дні. Отже, на час звільнення зі служби позивач не набув права на призначення пенсії за вислугу років на загальних підставах відповідно до п.п. «а» ч. 1 ст.12 Закону 2262. Отже, Головне управління Пенсійного фронду України у Львівській області не мало правових підстав щодо призначенця пенсії відповідно до п. «а» ст.12 Закону -2262 па підставі документів скерованих уповноваженим органом. Позивач не мав на час звільнення необхідної календарної вислуги років, а саме 24 календарних років і більше. Окрім того, ОСОБА_1 звільнений у запас відповідно до ст. 77 пп. (через хворобу.). Для обрахунку розміру пенсії відповідно до норм п. «а» ст. 13 Закону -2262, особа, яка звільнена у відставку за віком або за станом здоров`я, особа, звільнена зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», звільнена зі служби у Службі судової охорони за віком чи через хворобу, - повинна отримувати пенсію відповідно до п. «а» ст. 12 Закону-2262. ОСОБА_1 з 14.09.2019 було призначено пенсію по інвалідності відповідно до у,- пункту «а» статті 21 Закону № 2262 у розмірі 40 % відповідних сум грошового забезпечення (копія протоколу додається). Зарахування вислуги років у пільговому обчислені для призначення пенсії за вислугу років дана стаття не передбачає. Підставою для призначення пенсії слугувало встановлення інвалідності, а не набуття необхідної вислуги років. Отже, Головне управління Пенсійного фронду України у Львівській області не мало правових підстав щодо призначення ОСОБА_1 пенсії відповідно до п. «а» ст. 12 Закону -2262 на підставі документів скерованих уповноваженим органом. Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області. З 14.09.2019 йому призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
Згідно розрахунку вислуги років, на момент звільнення з внутрішньої служби, вислуга років в календарному обчисленні становить 19 років 06 місяців 25 днів, а у пільговому – 25 років 05 місяців 04 дні.
03.09.2025 позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про призначення пенсії за вислугу років згідно з пунктом "а" ч. 1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Листом від 24.09.2025, відповідач повідомив, що згідно витягу з наказу Державної установи «Львівська виправна колонія (№48)» Міністерства юстиції України від 12.09.2019 №20/ОС/ВП-19, календарний строк служби на день звільнення (13.09.2019) становить 19 років 06 місяців 25 днів. З врахуванням викладеного, підстав для призначення пенсії за вислугою років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262 відсутні.
Вважаючи, що відповідачем протиправно відмовлено в переведенні позивача на пенсію за вислугу років, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у даній справі, є Закон України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначено положеннями Закону № 2262-ХІІ.
Згідно пункту “а” частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, серед іншого: з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.
Згідно з частиною 4 статті 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначені положеннями Закону №2262. 
Відповідно до п. б) абз. 1 ст. 12 Закону №2262, право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту. 
Згідно із ст. 2 вищенаведеного Закону визначено, що військовослужбовцям та іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби. 
Умови призначення пенсій за вислугу років визначені ст. 12 Закону №2262. Згідно із п. «а» вказаної статті Закону закріплено, що особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони «з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних років і більше.». 
До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону. 
Відповідно до ч.1 ст. 23 зазначеного Закону: « 1. Держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України.» Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону: « 3. Пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". При звільненні зі служби особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист". 
Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону: « 4. Особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів; особам, які проходять службу у воєнізованих формуваннях і установах виконання покарань, призначених для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, - один місяць служби за півтора місяця, а в установах виконання покарань, призначених для тримання і лікування інфекційних та психічно хворих засуджених, один місяць служби за два місяці за переліком посад і в порядку, що затверджуються Міністерством юстиції України.» {Частина четверта статті 23 із змінами, внесеними згідно із Законом № 5461-VI від 16.10.2012}.
Відповідно до ч. 6 ст. 23 цього Закону: « 6. Пенсійне забезпечення та соціальний захист працівників кримінально-виконавчої служби здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, державну службу, соціальний захист.» 
Як вже встановлено судом, згідно з витягом з наказу Державної установи «Львівська виправна колонія (№48)» №20/ОС/ВП-19 від 12.09.2019 старшого прапорщика ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про національну поліцію», звільнити у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) за п.1 пп.2 ст. 77 (через хворобу).
Згідно з витягом з наказу з наказу Державної установи «Львівська виправна колонія (№48)» №20/ОС/ВП-19 від 12.09.2019 вислуга років у календарному обчисленні становить 19 років 06 місяці 25 днів; у пільговому обчисленні – 25 років 05 місяців 04 дні.
З урахуванням всіх наведених обставин, враховуючи право позивача на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту “а” ст. 12 Закону № 2262, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області протиправно відмовило в призначенні пенсії за вислугу років, оскільки ГУ ПФУ дійшло необґрунтованого висновку щодо відсутності у позивача необхідного стажу для призначення йому на пенсії за вислугу років згідно із п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, зокрема, у постанові від 25.05.2022 у справі № 480/4643/20.
Згідно з ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Згідно з ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Разом із тим, суд зауважує, що до Головного управління ПФУ у Львівській області із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років відповідно до п. "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ позивач звернувся 03.09.2025.
З огляду на встановлене судом право позивача на призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ, з метою ефективного захисту прав позивача суд задовольняє позов шляхом зобов`язання відповідача перевести позивача з 03.09.2025 з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону № 2262-ХІІ на пенсію за вислугу років відповідно до п. "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, з урахуванням пільгової вислуги, яка становить 25 років 05 місяців 04 дні.
Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. 
Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.
З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволення.
Оскільки судом задоволено позовні вимоги позивача, то підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь позивача судовий збір у розмірі 968,96 грн.
Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ, з урахуванням пільгової вислуги.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 з 03.09.2025 з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ, з урахуванням пільгової вислуги, яка становить 25 років 05 місяців 04 днів, згідно поданої заяви від 03.09.2025.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, буд. 10, ЄДРПОУ: 13814885) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір на суму 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя	Крутько Олена Василівна