ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2026 року	справа № 380/33/26	
м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Обставини справи.
До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:
- визнати протиправною відмову Головного управління пенсійного фонду України у Львівської області в перерахунку пенсії;
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з врахуванням довідок про заробітню плату до 30.06.2000.
В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач зазначає, що з метою реалізації свого права на належне пенсійне забезпечення, 10.07.2025 звернулася засобами поштового зв`язку до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок призначеної їй пенсії за віком. До вказаної заяви Позивач додала належним чином оформлені довідки про свою заробітну плату за періоди роботи з 1974 по 1992 роки в Управлінні магістральних нафтопроводів «Дружба» (правонаступник — АТ «Укртранснафта»). Метою подання цих документів було врахування для обчислення пенсії заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 року, що прямо передбачено нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та мало б суттєво збільшити розмір її пенсійних виплат (відповідно до наданих нею попередніх розрахунків).
Проте, листом від 25.07.2025 Відповідач відмовив у проведенні такого перерахунку, фактично не досліджуючи подані документи по суті. Свою відмову пенсійний орган мотивував виключно процедурними (формальними) підставами: на переконання Відповідача, для здійснення перерахунку пенсіонер зобов`язаний звернутися до будь-якого сервісного центру ПФУ виключно особисто (з пред`явленням оригіналів документів) або подати їх в електронному вигляді через вебпортал електронних послуг ПФУ.
Позивач не погоджується з позицією відповідача та вважає відмову протиправною і такою, що обмежує її соціальні права. Вона наголошує, що норми спеціального Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який має вищу юридичну силу, а також положення Порядку № 22-1 жодним чином не містять прямої заборони щодо надсилання письмових заяв та завірених копій документів поштою. Відтак, звуження її прав шляхом довільного, надмірно вузького трактування підзаконних нормативно-правових актів з боку суб`єкта владних повноважень є порушенням принципів правової визначеності та належного урядування.
Ухвалою від 06.01.2026 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами. 
Відповідачу встановлено 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач 22.01.2026 подав до суду відзив на позовну заяву, у якому повністю заперечив проти задоволення позовних вимог, вважаючи свої дії правомірними. Свою правову позицію ГУ ПФУ у Львівській області будує на буквальному тлумаченні норм Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1.
Відповідач наголошує, що згідно з пунктом 1.1 вказаного Порядку, заява про перерахунок пенсії повинна подаватись заявником особисто (через сервісний центр з пред`явленням оригіналів документів для їх ідентифікації та сканування працівником фонду) або дистанційно в електронному вигляді через вебпортал електронних послуг ПФУ чи засобами порталу Дія (із накладенням кваліфікованого електронного підпису). Відповідач акцентує увагу суду на тому, що можливість надсилання паперових заяв засобами поштового зв`язку дійсно передбачена Порядком № 22-1, однак лише як тимчасовий виняток на період дії воєнного стану і виключно для чітко визначених категорій осіб: тих, які отримали тимчасовий захист і проживають за кордоном, та військовослужбовців, які беруть участь в обороні держави чи перебувають на лікуванні. Оскільки Позивач не належить до жодної з цих визначених категорій, Відповідач вважає, що надіслана нею поштою заява подана з порушенням встановленої процедури, а отже, вона об`єктивно не могла бути розглянута по суті та задоволена.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги Позивача та заперечення Відповідача, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд
в с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та з 08.03.2004 отримує пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Згідно з матеріалами пенсійної справи та відомостями реєстру застрахованих осіб, загальний страховий стаж Позивача, врахований для обчислення пенсії, становить 53 роки 08 місяців 26 днів. Для обчислення розміру її пенсійної виплати Відповідачем первинно враховано заробітну плату за період з 01.08.1987 по 31.07.1992.
З метою реалізації свого права на обрання більш вигідного варіанту розрахунку пенсії, 10.07.2025 Позивач надіслала засобами поштового зв`язку на адресу Відповідача письмову заяву встановленого зразка про перерахунок пенсії.
До вказаної заяви Позивач додала письмові пояснення з власним попереднім розрахунком, копії документів, що посвідчують особу (паспорта та РНОКПП), копію трудової книжки, а також належним чином оформлені довідки про заробітну плату, видані Акціонерним товариством «Укртранснафта» (як правонаступником Управління магістральних нафтопроводів «Дружба»), за періоди її роботи з 1974 по 1980 роки, з 1981 по 1987 роки та з 1988 по 1992 роки (зокрема, довідки від 25.06.2025 № 370, № 371, № 372 та від 27.06.2025 № 26-03/9/4702-25). 
Надаючи зазначений пакет документів, Позивач мала на меті скористатися своїм правом на врахування для обчислення пенсії заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року, що призвело б до суттєвого збільшення розміру її пенсійного забезпечення.
За результатами розгляду вказаного поштового звернення, листом-відмовою (відповіддю) від 25.07.2025 за підписом заступника начальника відділу розгляду звернень ГУ ПФУ у Львівській області Позивача повідомлено про неможливість проведення такого перерахунку.
Свою відмову пенсійний орган мотивував виключно формально-процедурними міркуваннями, зазначивши, що для проведення перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за інші 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року, заявниці необхідно звернутися до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру) безпосередньо особисто (з пред`явленням оригіналів паспорта, ідентифікаційного коду та довідок про заробітну плату для формування відповідної електронної заяви) або подати зазначені документи дистанційно через вебпортал електронних послуг ПФУ.
Суд констатує, що Відповідач фактично відмовився розглядати подану Позивачем заяву про перерахунок пенсії по суті. Орган Пенсійного фонду не здійснював перевірку чи правову оцінку долучених до заяви довідок про заробітну плату, не проводив відповідних розрахунків та не приймав рішення по суті порушеного питання, а відхилив заяву виключно через обрання пенсіонером поштового способу її доставки.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та спірним правовідносинам, які склалися між сторонами, суд виходить із комплексного та системного аналізу норм чинного законодавства, а також загальних принципів права.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
За правилами статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. 
Водночас, частиною першою статті 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій регулюються спеціальним Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі – Закон №1058-IV).
Відповідно до абзацу першого частини першої статті 40 Закону №1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Отже, право Позивача на перерахунок пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату до 01.07.2000 року прямо передбачено законом.
Порядок звернення за призначенням та перерахунком пенсії визначений статтею 44 Закону №1058-IV. Частиною першою вказаної статті закріплено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
У свою чергу, деталізований механізм подання та оформлення документів встановлено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1 (далі – Порядок № 22-1). 
Згідно з абзацом першим та другим пункту 1.1 Порядку № 22-1, заява про перерахунок пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України. Заява може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів через вебпортал електронних послуг ПФУ або засобами Порталу Дія.
Суд повністю відхиляє доводи Відповідача про те, що Порядок № 22-1 імперативно виключає можливість надсилання заяви та належним чином завірених копій документів (чи оригіналів довідок) засобами поштового зв`язку для громадян, які перебувають на території України.
Суд наголошує, що під законодавчим терміном «особисте звернення» або «подається особисто» слід розуміти власноручне підписання пенсіонером заяви про перерахунок пенсії, що беззаперечно засвідчує його справжнє волевиявлення на реалізацію свого права, а не виключно фізичне переміщення особи (її тіла) або власноручне перенесення нею паперової заяви до приміщення сервісного центру Пенсійного фонду.
Крім того, відповідно до статті 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. 
Згідно з частиною шостою статті 5 цього ж Закону, письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу.
Пенсійний фонд України та його територіальні органи є суб`єктами владних повноважень, на яких у повній мірі поширюється дія Закону України «Про звернення громадян».
Штучне обмеження права пенсіонера надіслати власноруч підписану заяву з необхідними документами поштою через надмірно формальне і вузьке тлумачення Відповідачем підзаконного нормативно-правового акта (Порядку № 22-1) прямо суперечить закону. Підзаконний акт не може звужувати чи скасовувати права, гарантовані Конституцією України та актами вищої юридичної сили (Законом № 1058-IV та Законом України «Про звернення громадян»). 
Відмова органу ПФУ у прийнятті та розгляді заяви по суті виключно через обрання заявником поштового способу її доставки є проявом надмірного формалізму та нехтуванням принципом належного урядування.
Така правова позиція послідовно та неодноразово висловлювалась Верховним Судом (зокрема, у постановах від 21.12.2020 у справі № 229/4165/17, від 17.03.2021 у справі № 454/2238/16-а, від 31.03.2021 у справі № 0440/7137/18, від 14.07.2023 у справі № 200/8218/20-а). У вказаних рішеннях касаційний суд чітко підкреслив, що Закон № 1058-IV та Порядок № 22-1 визначають можливість подачі заяви особисто або через представника, однак відсутні жодні прямі вказівки на те, що особа позбавлена можливості надіслати власноруч підписану заяву та належні документи засобами поштового зв`язку.
До того ж, Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у своїй прецедентній практиці неодноразово наголошував на неприпустимості «надмірного формалізму» з боку державних органів. 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у розгляді по суті та проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 лише з тієї підстави, що заява та документи надіслані нею поштою, є протиправними, не ґрунтуються на вимогах закону та порушують її конституційне право на належне пенсійне забезпечення.
Як достовірно встановлено судом під час розгляду справи, Відповідач фактично не оспорював та не ставив під сумнів достовірність поданих Позивачем довідок про заробітну плату (зокрема, виданих АТ «Укртранснафта»), не здійснював їх перевірки по суті та не аналізував страховий стаж, а відмовив у проведенні перерахунку пенсії суто з формальних, процедурних підстав — виключно через обрання Позивачем поштового способу відправлення заяви.
У прохальній частині позовної заяви Позивач просить суд зобов`язати Відповідача «повторно розглянути її заяву». Проте, суд вважає, що такий спосіб захисту у цій конкретній ситуації не призведе до реального відновлення порушених прав пенсіонерки.
Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Водночас, цією ж нормою імперативно закріплено право суду вийти за межі позовних вимог, якщо це є об`єктивно необхідним для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав осіб, що звернулися до суду. 
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Засіб повинен безпосередньо призводити до поновлення порушеного права, а його використання не повинно бути ускладнене діями або недоглядом органів влади. Захист має бути реальним, а не ілюзорним чи теоретичним.
З огляду на те, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області відмовило ОСОБА_1 виключно з формальних мотивів (спосіб подачі заяви), просте зобов`язання Відповідача «повторно розглянути заяву» не гарантує захисту прав Позивача. Це є прямим порушенням принципу ефективності правосуддя.
Відповідно до частини четвертої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон № 1058-IV), перерахунок призначеної пенсії (крім окремих специфічних випадків) провадиться в такі строки:
- у разі виникнення права на підвищення пенсії — з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно.
Матеріалами справи підтверджується, що Позивач звернулася із заявою про перерахунок пенсії та всіма необхідними підтверджуючими довідками про заробітну плату 10 липня 2025 року (тобто до 15 числа включно).
Відповідно до ч.4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Відтак, належним, співмірним та найбільш ефективним способом захисту у цій справі є зобов`язання Головного управління ПФУ у Львівській області вирішити питання про перерахунок пенсії ОСОБА_1 за заявою від 10.07.2025 з урахуванням довідок про заробітню плату до 30.06.2000 року виданих АТ «Укртранснафта» (зокрема, довідок від 25.06.2025 №370, №371, №372 та від 27.06.2025 №26-03/9/4702-25), з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Оскільки суд дійшов висновку про протиправність дій пенсійного органу та повністю задовольняє позовні вимоги (із застосуванням ефективного способу захисту шляхом виходу за їх межі), документально підтверджена сума сплаченого судового збору підлягає стягненню на користь Позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
Керуючись статтями 2, 6, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 258, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
у х в а л и в :
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі її заяви від 10 липня 2025 року, надісланої засобами поштового зв`язку.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016; ЄДРПОУ 13814885) вирішити питання про перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за заявою від 10.07.2025 з урахуванням довідок про заробітню плату до 30.06.2000 року виданих АТ «Укртранснафта» (зокрема, довідок від 25.06.2025 №370, №371, №372 та від 27.06.2025 №26-03/9/4702-25), з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016; ЄДРПОУ 13814885) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складений 03 квітня 2026 року.
Суддя Коморний О.І.