1	Справа № 335/10563/25  1-кп/335/511/2026 	

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , процесуального прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025082060001094 від 15.09.2025, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, має середню спеціальну освіту, працевлаштований у ТОВ «ВТК «Січ Енерго», розлучений, дітей на утриманні не має, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 14.11.2001 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 229-6 КК України, покарання у виді 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 25.09.2002 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2001, остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 01.10.2004 умовно достроково з невідбутим строком покарання 10 місяців 28 днів;
- 23.05.2005 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, остаточне покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 24.07.2007 по відбуттю строку покарання;
- 14.04.2009 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
- 27.05.2009 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, покарання у виді 2 років позбавлення волі. 27.05.2011 звільнений по відбуттю строку покарання;
- 10.10.2011 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України, покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 25.04.2012 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2011, остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі. Звільнений 05.05.2014 умовно достроково з невідбутим строком покарання 8 місяців 29 днів;
- 14.01.2015 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.04.2012, остаточне покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 31.12.2016 по відбуттю строку покарання;
- 15.02.2017 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України, покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 23.04.2020 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187 КК України, покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 30.06.2020 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2020, остаточне покарання у виді 8 років 10 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахований строк з 30.01.2016 до 30.06.2020, звільнений у залі суду;
- 01.07.2024 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 121 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, 

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи, що Указом Президента України на всій території України з 24.02.2022 введено військовий стан, на період дії якого впроваджено ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану, вчинив корисливий злочин за наступних обставин.
Так, 15.09.2025 приблизно о 13 годині 44 хвилини, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів в умовах воєнного стану, перебуваючи біля автомобіля марки «RENO Master» в кузові біло-червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився біля відділення «Нова пошта» № 40 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Михайла Гончаренка, 5, ОСОБА_5 , з метою особистого збагачення, таємно викрав з вище вказаного автомобіля мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi Not 13» з внутрішньою пам`яттю на 128 GB, в корпусі світло-зеленого кольору, що належить потерпілому ОСОБА_4 , вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 115 від 17.09.2025 складає 4 426 гривень 50 копійок. Після чого, ОСОБА_5 покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на зазначену суму.
Своїми умисними діями, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України. 
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені в обвинувальному акті не оспорював та підтвердив їх. Пояснив мотиви та спосіб вчинення правопорушення, що повністю відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Щиро розкаявся, просив суворо не карати. 
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 15.09.2025 припарковав автомобіль марки «RENO Master», д.н.з. НОМЕР_2 , біля відділення «Нова пошта» № 40 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Михайла Гончаренка, 5, в якому залишив свій мобільний телефон «Xiaomi», моделі «Redmi Not 13», на зарядці, та відійшов у магазин, який знаходився поряд. Повернувшись, побачив, що його мобільний телефон, який перебував у автомобілі, зник. Після чого викликав працівників поліції. Матеріальних претензій до обвинуваченого не має. Вважає, що обвинувачений повинен понести покарання відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 349, 351 КПК України суд, з урахуванням повного визнання винуватості обвинуваченого, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, що підтверджують винуватість обвинуваченого, які ніким не оспорюються. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені ч.3 ст. 349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі, суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів та враховує обставини кримінального правопорушення, його наслідки, характер та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, дані про особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують їх покарання.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Визначаючи вид та міру покарання, яке має понести ОСОБА_5 , суд враховує, що останній вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, вчинене в умовах воєнного стану, дані про його особу, зокрема, що ОСОБА_5 розлучений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно працевлаштований у ТОВ «ВТК «Січ Енерго», має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем роботи, має відповідні захворювання, які потребують лікування. Відповідно до довідки КНП «ОКЗ ПНД та СЗХ» ЗОР ОСОБА_5 під наглядом лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває. З 2001 року неодноразово оглядався лікарем-наркологом, востаннє 26.09.2024. (Діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоїдів, опіоїдів, алкоголю. Синдром залежності.), раніше неодноразово судимий, злочин вчинено в період іспитового строку за попереднім вироком суду. Також враховується відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого.
Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже ці дані підлягають обов`язковому врахуванню. Крім того, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.
В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає визнання провини у повному обсязі, обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, своїми правдивими і послідовними показаннями сприяв встановленню істини у справі.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України - рецидив. 
З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , тяжкості вчиненого злочину, а також предмета посягання, характеру діянь, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують обвинуваченого, думки прокурора, потерпілого та захисника щодо виду та строку покарання, а також, що обвинувачений ОСОБА_5 , який раніше неодноразово був засуджений за вчинення, у тому числі, умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, знову скоїв корисливий злочин, у період іспитового строку за попереднім вироком суду, суд доходить висновку, про те, що єдино адекватним і достатнім для його виправлення є покарання у вигляді позбавлення волі з фактичним відбуттям такого і його неможливо виправити і перевиховати без ізоляції від суспільства.
Отже, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції статті із застосуванням положень ст.71 КК України.
На погляд суду, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, що випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду».
Підстав для застосування ст.ст. 69,75 КК України, відносно ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Доводи захисника щодо можливості призначення покарання із застосуванням ст.75 КК України, суд вважає безпідставними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, які регулюють призначення покарання.
Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню були проведено експертизу, висновки якої покладено в основу обвинувачення, і органом досудового розслідування документально підтверджені процесуальні витрати у сумі 424,08 грн. на залучення експерта (товарознавча експертиза, висновок №155 від 17.09.2025), суд вважає за необхідне стягнути вказані витрати із обвинуваченого ОСОБА_5 .
У даному кримінальному провадженні, у ході досудового розслідування, відповідно до ухвали слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 08.10.2025, відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, заборонивши з 21-00 год. до 07-00 год. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком до 01.12.2025. У подальшому, у ході судового розгляду, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 - не продовжувався та не обирався.
Разом з тим, встановлено, що відповідно до попереднього вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2024, зазначено, що у разі відбування покарання, зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 10.07.2023 по 11.01.2024 (включно), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, який підлягає зарахуванню. 

Цивільний позов по справі не заявлявся.
Речові докази вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2024, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 2-х (двох) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 на виконання цього вироку.
Зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 10.07.2023 по 11.01.2024 (включно), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. 

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 424,08 (чотириста двадцять чотири гривень 08 коп.) грн.

Речові докази:
- змив на марлевий тампон та контроль до нього з ручки дверцят пасажира, мікрочастинки з подушки, які передані на зберігання до камери схову речових доказів ВП №1 ЗРУП ГУНП В Запорізькій області (номер книги обліку 2, порядковий номер: 523, 544) - знищити;
- два DVD-R диска для лазерних систем зчитування з відео файлами, які долучені до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження №12025082060001094 від 15.09.2025;
- мобільний телефон «Xiaomi», моделі «Redmi Not 13» з внутрішньою пам`яттю на 128 GB, в корпусі світло-зеленого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , який належить потерпілому ОСОБА_4 , та переданий на зберігання до камери схову речових доказів ВП №1 ЗРУП ГУНП В Запорізькій області (номер книги обліку 2, порядковий номер 526) - повернути ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.
У судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.
Копія повного тексту вироку після проголошення резолютивної частини вручається (направляється) учасникам судового провадження. 

Суддя ОСОБА_1