Справа № 144/115/26
Провадження № 2-а/144/5/26

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2026 р. с-ще Теплик 

Теплицький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Германа О.С.,
з участю секретаря судового засідання Пігулі А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження, в залі суду в с-щі Теплик справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 612 від 26 листопада 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Позивач зазначив, що постановою № 612 від 26.11.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 на нього , як на голову правління ПрАТ «Теплицьке АТП 10553» накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 грн. (тридцять чотири тисячі гривень 00коп.) за порушення вимог ч. І ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз.7 ч. І ст.21 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. З ч.2 ст.16 закону України» Про оборону України» та абз.5п.34 та п.47 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затв. Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022р.у, що передбачено ч.З ст. 210-1 КУпАП.
ОСОБА_1 вважає, що постанова № 162 від 26.11.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та необгрунтованою та підлягає скасуванню.
Позивач вказав, що підставами для оскарження штрафу ТЦК є: наявність процесуальних порушень, а саме, відсутність складеного протоколу та порушення прав позивача на участь у розгляді справи.
21.01.2026 на державному мобільному застосунку «ДІЯ» з`явилась постанова про відкриття виконавчого провадження №80020590 від 20.01.2026 року, винесена державним виконавцем Бершадського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Анущенко Іриною Анатоліївною, про стягнення з позивача 68 000грн. ( шістьдесят вісім тисяч гри.) - вже в подвійному розмірі, хоча до 21.01.2026 року позивачу невідомо було про винесення постанови та обов`язку сплатити штраф. Ознайомившись з даною постановою про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця Анущенко І.А. за роз`ясненнями, оскільки для нього це стягнення було неочікуване та незрозуміле та підстави стягнення мені були невідомі, оскільки, про притягнення до адміністративної відповідальності ( будь яким органом) позивача не було відомо, його не запрошували, не викликали та не повідомляли ні про підготовку, ні про складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності, також, позивача не запрошували, не викликали, не повідомляли про розгляд щодо нього матеріалів справи про адміністративне правопорушення. При цьому, як ОСОБА_1 в Бершадському відділі ДВС у Гайсинському районі Вінницької області, стало відомо, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього відбувався 26.11.2025, а в період із 25.11.2025 по 08.12.2025 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Теплицької селищної ради «Теплицька міська лікарня», що підтверджується Лікарняними листами №19761115-2036447881-1 (дата відкриття 25.11.2025 - дата закриття 04.12.2025) та №19761115-2036742782-1 (дата відкриття 05.12.2025 - дата закриття 08.12.2025). При цьому необхідно зауважити, що постанова про накладення адміністративного стягнення № 612 від 26.11.2025 позивачу не вручалась та не надсилалась і до 21.01.2026 він не був з нею ознайомлений.
21.01.2026 в Бершадському відділі ДВС у Гайсинському районі Вінницької області, державним виконавцем Анущенко І.А., згідно поданої позивачем заяви, надано копію постанови про накладення адміністративного стягнення №612 від 26.11.2025 та копію поштової квитанції на рекомендований лист за №2380000069315, який направлявся на ім`я позивача, однак за якою адресою ОСОБА_1 невідомо.
На сайті Укрпошта в розділі «Трекінг відправлень» зазначено направлення рекомендованого листа із інформацією про повернення відправнику.
У позивача відсутня будь яка інформація про даний рекомендований лист, а саме йому невідомо, хто його направляв, на яку адресу та який вміст даного листа, оскільки позивач його не міг отримати так як перебував в лікарні на стаціонарному лікуванні, жодної інформації із Укрпошти про необхідність отримати лист, не отримував.
Таким чином, про винесення постанови про накладення адміністративного стягнення №612 від 26.11.2025 позивачу стало відомо 21.01.2026.
Оскільки позивача не викликали до ТЦК та СП, повістку не вручали із зазначенням дати і місця розгляду справи, то і в його випадку розгляд справи за моєю відсутністю є процесуальним порушенням відповідача.
На підставі викладеного, оскільки ОСОБА_1 не викликали до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення та не повідомляли як особу, що притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення №612 від 26.11.2025, складеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 - протиправною, такою, що винесена з порушенням встановленої процедури та підлягає до скасування.
У звязку з цим позивач просить позов задоволити та стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, які можуть складати 20 000 грн.
16 лютого 2025 року представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 – Підвашецький В.М. подав до суду відзив на позовну заяву, де вказує, що ознайомившись зі змістом позовної заяви ОСОБА_1 , вважає, що позовна заява є безпідставною, а позовні вимоги не підлягають задоволенню. Щодо притягнення позивача до адмініствативної відповідальності, то:
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який є головою правління ПрАТ «Теплицьке АТП 10553», а відтак на нього поширюються вимоги закони ч.1 ст.38 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», абз.3 ч.2 ст.16 ЗУ «Про оборону України» та абз.5п.34 та п.47 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року.
- 17.10.2025 року отримав розпорядження №3/179 ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо оповіщення військовозобов`язаних про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно даного розпорядження керівник ПАТ «АТП 10553» ОСОБА_1 був зобов`язаний здійснити оповіщення військовозобов`язаних: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 та забезпечити їх прибуття до 27.10.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 .
- 27.10.2025 року надійшла відповідь на розпорядження за №3/179 17.10.2025 року від Голови правління ПрАТ «Теплицьке АТП 10553» Павла Лужанського до ІНФОРМАЦІЯ_2 в якому вказано, що військовозобов`язаний ОСОБА_3 перебуває у відпустці без збереження заробітної плати за угодою сторін на період воєнного стану з 01.10.2025 року, наказ № 9 від 30.09.2025 року, військовозобов`язаний ОСОБА_4 перебуває у відпустці без збереження заробітної плати за угодою сторін на період воєнного стану з 01.10.2025 року, наказ №10 від 30.09.2025 року.
- 27.10.2025 року керівник ПАТ «АТП 10553» ОСОБА_5 не виконав вимог розпорядження №3/179 від 17.10.2025 року та в порушення вимог п.47 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року не здійснив оповіщення вказаних у розпорядженні громадян про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_7 шляхом видання наказу про оповіщення військовозобов`язаних, доведення його до відома таких осіб під особистий підпис, не направив копію наказу та повістки рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення на адресу, де працівник перебуває у відпустці, а також не надіслав копію у триденний строк з дня отримання розпорядження до ІНФОРМАЦІЯ_7 .
- 15 листопада 2025 ОСОБА_1 особисто прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 . За наслідком прибуття останнього, начальником групи розгляду та супроводження адміністративних правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_2 - капітаном юстиції ОСОБА_6 , уповноважений складати протоколи про адміністративні правопорушення наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №1169 від 25.12.2024 року, керуючись статтями 235, 254,256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з дотриманням визначеної законом процедури такого притягнення, було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 2101 КУпАП відносно голови правління ПрАТ «Теплицьке АТП 10553» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 . Документ, який посвідчує особу: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Теплицьким РВ УДМС України у Вінницькій обл. від 16.04.2015 року, РНОКПП НОМЕР_2 .
- За наслідком складення протоколу від 15.11.2025 року, у терміни визначені статтею 277 КУпАП, 26.11.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було розглянуто справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 та винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення №612 від 26.11.2025 року.
Також представник відповідача заперечує щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, звертаючи увагу суду на те, що відсутні відомості у позовній заяві щодо представника позивача, договору про надання правової допомоги,
На підставі викладеного представник відповідача просить суд позов ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
23.02.2026 позивач ОСОБА_1 подав відповідь на відзив, де вказав, що вважає, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення складався представниками ІНФОРМАЦІЯ_8 за його відсутністю та факт не повідомлення його, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною, як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Тому просить суд вимоги позову задовільнити в повному обсязі.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. 
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 - Підвашецький В.М. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за наявними в матеріалах справи документами, просить позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.
Суд, ознайомившись з позовною заявою, відзивом на таку,а також відповідю на відзив, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши позицію сторін, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно до ст. 129 Конституції України, ст. ст. 9, 77 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Як вбачається з положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Європейський суд з прав людини у справі «Кобець проти України» зазначав, що відповідно до прецедентної практики при оцінці доказів суд керується критерієм «поза розумним сумнівом» та доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що встановлює вину особи.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Судом встановлено, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 – полковником ОСОБА_2 згідно постанови № 612 від 26 листопада 2025 року, було накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі гривень) за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а. с. 17-21).
21.01.2026 на державному мобільному застосунку «ДІЯ» з`явилась постанова про відкриття виконавчого провадження №80020590 від 20.01.2026 року, винесена державним виконавцем Бершадського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Анущенко Іриною Анатоліївною, про стягнення з позивача 68 000 грн. ( шістьдесят вісім тисяч гри.) - вже в подвійному розмірі, хоча до 21.01.2026 року позивачу невідомо було про винесення постанови та обов`язку сплатити штраф. Ознайомившись з даною постановою про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця Анущенко І.А. за роз`ясненнями, оскільки для нього це стягнення було неочікуване та незрозуміле та підстави стягнення мені були невідомі, оскільки, про притягнення до адміністративної відповідальності ( будь яким органом) позивача не було відомо, його не запрошували, не викликали та не повідомляли ні про підготовку, ні про складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності, також, позивача не запрошували, не викликали, не повідомляли про розгляд щодо нього матеріалів справи про адміністративне правопорушення. При цьому, як ОСОБА_1 в Бершадському відділі ДВС у Гайсинському районі Вінницької області, стало відомо, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього відбувався 26.11.2025, а в період із 25.11.2025 по 08.12.2025 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Теплицької селищної ради «Теплицька міська лікарня», що підтверджується Лікарняними листами №19761115-2036447881-1 (дата відкриття 25.11.2025 - дата закриття 04.12.2025) та №19761115-2036742782-1 (дата відкриття 05.12.2025 - дата закриття 08.12.2025) (а. с. 23-24). 
Постанова про накладення адміністративного стягнення № 612 від 26.11.2025 позивачу не вручалась та не надсилалась і до 21.01.2026 він не був з нею ознайомлений.
21.01.2026 в Бершадському відділі ДВС у Гайсинському районі Вінницької області, державним виконавцем Анущенко І.А., згідно поданої позивачем заяви, надано копію постанови про накладення адміністративного стягнення №612 від 26.11.2025 та копію поштової квитанції на рекомендований лист за №2380000069315, який направлявся на ім`я позивача, однак за якою адресою ОСОБА_1 невідомо.
На сайті Укрпошта в розділі «Трекінг відправлень» зазначено направлення рекомендованого листа із інформацією про повернення відправнику.
У позивача відсутня будь яка інформація про даний рекомендований лист, а саме йому невідомо, хто його направляв, на яку адресу та який вміст даного листа, оскільки позивач його не міг отримати так як перебував в лікарні на стаціонарному лікуванні, жодної інформації із Укрпошти про необхідність отримати лист, не отримував.
Таким чином, про винесення Постанови про накладення адміністративного стягнення №612 від 26.11.2025 позивачу стало відомо 21.01.2026.
Оскільки позивача не викликали до ТЦК та СП, повістку не вручали із зазначенням дати і місця розгляду справи, то і в його випадку розгляд справи за його відсутністю є процесуальним порушенням відповідача. 
В контексті наведеного суд вважає за необхідне зазначити, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо. Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим. Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.
Разом з цим, з`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, відповідний орган, уповноважений на розгляд справи про адміністративне правопорушення, також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в розгляді, не можуть бути підставою для скасування постанови. Проте, у матеріалах справи немає доказів, які б свідчили про ухилення позивача від отримання повідомлення про час розгляду справи 25.11.2024 відносно нього.
За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.
Вказані порушення складання протоколу про адміністративне правопорушення є підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Окрім того, у відповідності до статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Крім того, протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик ТЦК та СП, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у ТЦК та СП підтвердних документів про отримання особою виклику (ч. 5 ст. 258 КУпАП).
Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З урахуванням наведеного, суд вважає наявними підстави для скасування оскаржуваної постанови та направлення справи на новий розгляд для дотримання вимог ст. 268 КУпАП при новому розгляді справи і забезпечення дотримання процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу, суд дійшов наступного висновку.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом.
Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі.
Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем не було надано доказів про надання правничої допомоги.
Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу.
З огляду на положення статей 132, 139 КАС України, з урахуванням сплати позивачем судового збору за подання даного позову до суду та задоволення позовних вимог позивача, на користь останнього підлягають відшкодуванню понесені ним витрати по сплаті судового збору.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 77, 241, 243-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП – задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 612 від 26.11.2025, складену на ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 34 000 грн.
Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП по факту обставин, викладених у протоколі № 612 від 26.11.2025року надіслати ІНФОРМАЦІЯ_1 на новий розгляд. 
В частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 665, 60 (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.
Суддя