МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2026 р. 	№ 400/5995/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом	Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54005, 	
до відповідача	фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	
про	стягнення податкового боргу у сумі 24540,00 грн,	
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС у Миколаївській області (далі - позивач) звернулося з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить суд стягнути податковий борг в сумі 24540 грн.
Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що за відповідачем рахується податковий борг в сумі 24540 грн. Вказав, що стосовно відповідача була прийнята податкова вимога від 16.11.2023 року №0008943-1304-1429, проте вжиті позивачем заходи не призвели до добровільного погашення відповідачем заборгованості, що зумовило звернення до суду з позовом. 
Ухвалою суду від 12.06.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач відзив на адміністративний позов не надав.
Ухвала від 12.06.2025 року повернулись до суду без вручення адресату. 
За правилами ч. 4 ст. 124 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) у разі відсутності учасників справи за адресою його місцезнаходження (місцяпроживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.
Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Миколаївській області та є платником податку.
В результаті неналежного виконання покладених законом на платника податків обов`язків, у відповідача наявна непогашена податкова заборгованість/ недоїмка у сумі 24540 грн. з єдиного податку, нарахованого на підставі відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування за період серпень 2023 року – грудень 2024 року та військового збору, нарахованого за період січень 2025 року, по строку сплати 20.01.2025, у розмірі 800,00 грн. 
Стосовно відповідача була прийнята податкова вимога форми від 16.11.2023 року №0008943-1304-1429, проте вжиті позивачем заходи не призвели до добровільного погашення відповідачем заборгованості.
Таким чином, згідно розрахунку позивача та доданих доказів, непогашений податковий борг відповідача складає 24540 грн.
Суд зазначає, що податкова вимога ані в адміністративному ані в судовому порядку не оскаржувалось, отже є податкове зобов`язання є узгодженим.
Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідачем не погашено наявний податковий борг, податкову вимогу не оскаржено.
Таким чином, податковий борг набув статусу узгодженого.
Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі ПК України).
Так відповідно до пункту 291.3 статті 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Згідно п. п. 298.1.1 п. 298.1 ст. 298 ПК України, для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб`єкт господарювання подає до органу державної податкової служби заяву.
Відповідно до п. 293.1 ст. 293 ПК України, ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).
Згідно п. 295.1. ст. 295 ПК України, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.
Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється органами державної податкової служби на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності (п. 295.2. ст. 295 ПК України).
У відповідності з п. 295.3 ст. 295 ПК України платники єдиного податку сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.
Податкові зобов`язання, самостійно визначені платником податків, не підлягають оскарженню згідно із п. 56.1.1 ст. 56 ПК України. 
Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Станом на день розгляду справи відповідачем суму заборгованості не погашено.
Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд - 
ВИРІШИВ:
1. Позов Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005, ЄДРПОУ 44104027) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - задовольнити. 
2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 24540,00 грн (двадцять чотири тисячі п`ятсот сорок гривень 00 копійо) на користь відповідного бюджету. 

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 31.03.2026 року.

Суддя О.В. Малих