Справа 688/531/26 
№ 2/688/811/26 

Рішення 
Іменем України
(заочне)
23 квітня 2026 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Козачук С.В.,
з участю секретаря судового засідання Міськової І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Шепетівці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача
26.01.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - ТОВ «Бізнес Позика») в системі «Електронний суд» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10.12.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту №472042-КС-004 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме 10.12.2024 ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір №472042-КС-004 про надання кредиту, яку остання прийняла (акцептувала) на умовах, визначених даною офертою, шляхом підписання електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором), який було надіслано на її номер телефону, що був зазначений нею у своїй анкеті в особистому кабінеті.
Відповідно до умов кредитного договору позивач надав позичальнику грошові кошти на засадах строковості, поворотності, платності в сумі 33000 грн, строком на 16 тижнів до 01.04.2025 на умовах сплати процентів за користування кредитом за кожен день користування кредитом та комісії за надання кредиту в розмірі 6600 грн, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кредит на умовах встановлених договором та графіком платежів. 
Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, перерахувавши ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 33000 грн на її банківську картку, відповідач в свою чергу свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, а саме не здійснювала погашення заборгованості у встановленому порядку та строки, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 74613 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 33000 грн, по процентах в розмірі 22638 грн, по процентах відповідно до ст. 625 ЦК України в розмірі 16170 грн та по комісії в розмірі 2805 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь.
Представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» у судове засідання не з`явився. Проте, представник позивача Памірський М.А. у поданій позовній заяві просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду.
Позиція відповідача
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов, заяв про розгляд справи у її відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подала, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.02.2026 відкрито провадження в справі, за клопотанням представника позивача витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» інформацію, що містить банківську таємницю та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін о 10 год 30 хв 23.03.2026, який у зв`язку з неявкою відповідача відкладено до 09 год 05 хв 23.04.2026.
23.03.2026 на виконання ухвали суду від 23.02.2026 від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла інформація, що містить банківську таємницю.
23.04.2026 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надала, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст.178 ЦПК України.
В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження
Судом встановлено, що 10.12.2024 ТОВ «Бізнес Позика» направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір №472042-КС-004 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма). 10.12.2024 ОСОБА_1 прийняла (акцептувала) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №472042-КС-004 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направило ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2398 на номер телефону (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий відповідачем було введено/відправлено. Таким чином, 10.12.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту №472042-КС-004 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 2.1 Договору про надання кредиту ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти в сумі 33000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» та Договором про надання кредиту.
Сторонами відповідно до умов договору погоджено, що кредит надається строком на 16 тижнів, процентна ставка є фіксованою та становить 0,7% за кожен день користування кредитом, комісія за видачу кредиту становить 6600 грн, загальний розмір наданого кредиту - 33000 грн, строк дії договору - до 01.04.2025, орієнтовна загальна вартість кредиту - 58033,66 грн, орієнтовна загальна реальна річна процентна ставка - 3388,31%. Ціль (мета) кредиту - для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника, цей кредит є споживчим кредитом.
Пунктом 7.5 Договору передбачено, що у разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього договору передбачають сплату комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів) та/або суми кредиту у визначені цим договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700000% процентів річних від суми заборгованості в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України.
Проценти річних нараховуються за кожен день прострочення на суму заборгованості, що включає прострочені проценти за користування кредитом та/або суму простроченої комісії та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього договору передбачають сплату комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів) та/або суму неповернутого кредиту, та не нараховуються на раніше нараховані проценти на підставі статті 625 Цивільного кодексу України. При цьому проценти річних нараховуються на суму заборгованості за кожен день прострочення у сумі, що не перевищує 1 відсоток від неповернутої позичальником суми кредиту.
Кредитодавець не нараховує проценти річних відповідно до цього пункту договору на суму заборгованості, яка є меншою 100 гривень 00 копійок.
Сукупна сума нарахованих процентів річних на підставі цього пункту договору та інших платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання зобов`язань на підставі договору, не може перевишувати половини суми кредиту, одержаної позичальником від кредитодавця за цим договором, з урахуванням додаткових грошових коштів, одержаних позичальником від кредитодавця на підставі укладених додаткових угод до цього договору, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.
Згідно п.7.6 Договору у разі прострочення позичальником сплати процентів або комісії, кредитодавець має право розірвати цей договір за своєю ініціативою, проінформувавши про це позичальника письмово за 30 календарних днів.
Сторонами в п. 4.2.2 Договору погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів.
Договір про надання кредиту №472042-КС-004 підписаний позичальником ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2398, що стверджується п. 12 Договору «Реквізити та підписи сторін».
Укладення договору також підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , номер телефону НОМЕР_2 , електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ТОВ «Бізнес Позика» щодо укладення електронного Договору про надання кредиту №472042-КС-004 від 10.12.2024 в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті https://my.bizpozyka.com, з якої вбачається, що 10.12.2024 ОСОБА_1 , використовуючи електронну пошту, ідентифікувалась в ІТС та зайшла в особистий кабінет.
У Анкеті клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи) від 07.01.2026 зазначено номер платіжної картки позичальника ОСОБА_1 , на яку має бути перерахована сума кредиту в розмірі 33000 грн, зокрема: №4731-2196-3113-3083 та фінансовий номер телефону НОМЕР_3 .
ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в сумі 33000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_4 , що вбачається з підтвердження про здійснення переказу грошових коштів, згідно якого 10.12.2024 на карту № НОМЕР_4 перераховано суму 33000 грн, номер транзакції 43384-05212-27543, код авторизації 450958, призначення платежу «Перерахування коштів ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 згідно кредитного договору №472042-КС-004 від 10.12.2024, без ПДВ».
Згідно повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» від 06.03.2026 за №20.1.0.0.0/7-260305/58146-БТ на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ).
З виписки по рахунку відкритого до платіжної картки № НОМЕР_5 за період з 10.12.2024 по 01.04.2025 вбачається, що відповідач 10.12.2024 отримала кредитні кошти в сумі 33000 грн, користувалась ними.
Свої зобов`язання по кредитному договору позивач виконав у повному обсязі, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконувала, не сплачувала своєчасно та в повному обсязі щомісячні платежі, внаслідок чого утворилася заборгованість.
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Бізнес Позика» та довідки про стан заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №472042-КС-004 від 10.12.2024 станом на 06.01.2026 заборгованість відповідача становить 74613 грн, що складається із заборгованості за кредитом в розмірі 33000 грн, заборгованості по процентах в розмірі 22638 грн, заборгованості по процентами в порядку ст. 625 ЦК України в розмірі 16170 грн та заборгованості по комісії в розмірі 2805 грн.
Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами, а саме даними: пропозиції укласти Договір (оферта) №472042-КС-004 про надання кредиту від 10.12.2024; прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення Договору №472042-КС-004 про надання кредиту від 10.12.2024; договору №472042-КС-004 про надання кредиту від 10.12.2024; паспорту споживчого кредиту; графіку платежів; візуальної форми послідовності дій клієнта ОСОБА_1 щодо укладення електронного Договору про надання кредиту №472042-КС-004 від 10.12.2024; анкети клієнта ОСОБА_1 від 07.01.2026; підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів; розрахунку заборгованості ТОВ «Бізнес Позика» про стан заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №472042-КС-004 від 10.12.2024 станом на 06.01.2026; довідки про стан заборгованості ОСОБА_1 станом на 06.01.2026; повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» від 06.03.2026 за №20.1.0.0.0/7-260305/58146-БТ; виписки по рахунку за період з 10.12.2024 по 01.04.2025.
Застосовані норми права
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 205 ЦК України).
Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. 
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).
В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», зокрема, передбачено, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У силу статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Мотиви та висновки суду
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити частково з огляду на таке.
10.12.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання кредиту №472042-КС-004 від 10.12.2024 у електронній формі в особистому кабінеті Позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті https://my.bizpozyka.com. Відповідач підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача ОСОБА_1 , якій були перераховані кошти в сумі 33000 грн строком на 16 тижнів зі сплатою процентів за користування кредитом та комісії, що передбачені кредитним договором, шляхом переказу на картковий рахунок, що підтверджується письмовими доказами.
Отже, кредитний договір укладався дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» у сторін такого договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру.
Договір укладено згідно з ч. 2. ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» в порядку, передбаченому Законом України «По електронну комерцію». Договір підписувався з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис з одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор для укладення договору надсилається засобами зв`язку, зазначеними заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі.
Відтак, укладення договору у запропонованій формі із запропонованими умовами, відповідало внутрішній волі відповідача ОСОБА_1 , оскільки саме вона зареєструвалася в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Бізнес Позика», заповнила заявку, встановленої форми на сайті позивача на отримання кредиту, повідомивши інформацію про власні прізвище ім`я та по батькові, дату народження, паспортні дані, податковий номер, контактні дані: адресу реєстрації та місця проживання, контактний номер мобільного телефону, номер банківської карти, обрала суму кредиту, проценти за користування кредитом, суму для виплати та строк виплати, підтвердивши, що вказала повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні для прийняття товариством рішення про надання кредиту. 
Окрім цього, відповідач ОСОБА_1 була вільною у виборі фінансової установи для отримання кредиту, а факт отримання коштів підтверджує вільне волевиявлення на вчинення правочину.
Факт отримання грошових коштів відповідачем підтверджується наданою АТ КБ «ПриватБанк» випискою по рахунку ОСОБА_1 по картці № НОМЕР_5 за період з 10.12.2024 по 01.04.2025, з якої вбачається, що відповідач отримала кредитні кошти в сумі 33000 грн, користувалася ними. Окрім цього, АТ КБ «ПриватБанк» було надано підтвердження, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_5 . Саме цей номер банківської картки був вказаний відповідачем для перерахування коштів за кредитним договором, що підтверджується анкетою клієнта від 07.01.2026.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010 стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та сплати відповідної плати за користування кредитом.
Згідно розрахунку заборгованості за договором №472042-КС-004 від 10.12.2024 станом на 06.01.2026 загальна заборгованість ОСОБА_1 за вищевказаним договором становить 74613 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 33000 грн, заборгованості по процентам в розмірі 22638 грн, заборгованості по процентам за ст.625 ЦК України в розмірі 16170 грн, заборгованості по комісії в розмірі 2805 грн.
Відповідачем доказів на підтвердження виконання умов договору та повернення заборгованості надано не було.
З матеріалів справи слідує, що сторони погодили умови кредитування, в тому числі кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення, розмір процентної ставки, розмір комісії, строк кредитування, а тому вимога ТОВ «Бізнес Позика» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, за процентами за користування кредитом, за комісією ґрунтується на вимогах закону, підтверджується належними доказами, наданими позивачем та дослідженими судом, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України в сумі 16170 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В той же час, з 24.02.2022 відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану.
15.03.2020 Верховна Рада України прийняла Закон України № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено новими пунктом 18 відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Також розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 61, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені ч. 2 ст. 3 Закону. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем".
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК в сумі 16170 грн є необгрунтованими і до задоволення не підлягають.
За наведених обставин позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту в сумі 33000 грн, заборгованість за процентами в сумі 22638 грн, за комісією в сумі 2805 грн, а всього 58443 грн.
Судові витрати
Позивачем при зверненні до суду з даним позовом згідно платіжної інструкції №488 від 14.01.2026 сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
А тому, судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2085,19 грн (58443 грн становить 78,32% від 74613 грн; 78,32% від 2662,40 грн становить 2085,19 грн).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 289 ЦПК України, суд 
вирішив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором про надання кредиту №472042-КС-004 від 10 грудня 2024 року по тілу кредиту в розмірі 33000 гривень, по процентам в розмірі 22638 гривень, по комісії в розмірі 2805 гривень, а всього 58443 (п`ятдесят вісім тисяч чотириста сорок три) гривні.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір в розмірі 2085 (дві тисячі вісімдесят п`ять) гривень 19 копійок.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», адреса місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, м. Київ, 01133. код ЄДРПОУ 41084239.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя:    Світлана КОЗАЧУК