Справа № 132/3623/25 
Провадження № 33/801/193/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карнаух Н. П.
Доповідач: Сало Т. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Несси Олени Олександрівни, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 29 січня 2026 року в справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 29 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього відповідне адміністративне стягнення.
Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 свою вину не визнає, адже він не керував транспортним засобом. Доказів факту керування ОСОБА_1 автомобілем не має і не може бути. Працівники поліції його не зупиняли, а отже, сказане в рапорті поліцейського не відповідає дійсності. Він разом з дівчиною вживали спиртні напої (пиво) сидячи в машині біля її будинку. ОСОБА_2 приїхав до дівчини в гості тверезим. За відсутності доказів керування виникають сумніви в доведеності вини, що трактується на користь ОСОБА_1 ..
Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
У ст. 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний серед іншого з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 493013 від 24.10.2025, водій ОСОБА_1 24.10.2025 о 20 год. 45 хв. у с. Сальник, вул. Лінія 6, 38, керував транспортним засобом марки (моделі) «ВАЗ 210990», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд у встановленому законом порядку, зі згоди водія, проводився на місці зупинки за допомогою приладу Alcotest Drager 3608, тест № 1584 – позитивний – 1,22 ‰, чим порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху – керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Велась безперервна відеофіксація на портативні відеореєстратори № 476863, № 476008.
Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.
Для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП доведенню підлягає як факт керування особою транспортним засобом, так і факт перебування водія в стані алкогольного сп`яніння.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні цього правопорушення, суд першої інстанції зробив висновок про доведеність факту керування ОСОБА_1 автомобілем, при цьому суд взяв до уваги відеозаписи з бодікамер поліцейських, з яких вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на водійському сидінні автомобіля, двигун якого приведений в дію, і останній не заперечував проти звинувачень поліцейського щодо факту керування ним транспортним засобом. Факт перебування водія в стані алкогольного сп`яніння підтверджений.
Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції через їх невідповідність обставинам справи.
Всі обставини у справі про адміністративне правопорушення встановлюються на підставі доказів.
Переглянувши відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, апеляційний суд встановив наступне.
Відеозаписи розпочаті о 20 год. 48 хв, і починаються з того, що один із поліцейських підходять до автомобіля, який стоїть на узбіччі (правий край дороги (вулиці)), навпроти воріт будинковолодіння. На місці водія знаходиться ОСОБА_1 , а на пасажирському сидінні справа від нього сидить ОСОБА_3 , яка в руках тримає банку з пивом. Поліцейський просить у ОСОБА_1 щоб останній надав документи, і помітивши ОСОБА_3 з пивом в руках, запитує: «пиво п`єте? Вікна запотівші. Трохи вживаєте? Драгер будем дути?». Водій погоджується і продуває. Прилад Драгер показує результат 1,22 проміле. Поліцейський повідомляє, що буде складено протокол за ст. 130.
З побаченого, можна виокремити основні моменти, які спростовують вину ОСОБА_1 .
По-перше, на відео не зафіксовано ні факту переслідування ОСОБА_1 поліцейськими, ні факту зупинки ОСОБА_1 поліцейськими, ні факту самого керування ОСОБА_1 автомобілем. Лише припаркований на узбіччі автомобіль.
По-друге, після згаданих запитань, поліцейський навіть не звинувачує ОСОБА_1 в тому, що він керував транспортним засобом, а одразу запитує чи продує водій Драгер. Поліцейський в процесі складання протоколу продовжує бесіду з водієм, під час якої намагається почути визнання ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом, а отже, визнання вини, однак жодних пояснень, про те, що він керував будучи випившим, на відео не відображено.
На запитання поліцейського: «пояснення будем давати куди їхав, чого п`яний їхав», ОСОБА_1 відповіді не надав.
Пояснення ОСОБА_1 про те що він приїхав до дівчини і випив пива не підтверджують те, що ОСОБА_1 приїхав до дівчини на автомобілі вже будучи на підпитку. Ці пояснення також не мають ніякого доказового навантаження, адже, такі пояснення були надані ОСОБА_1 вже під час складання поліцейським протоколу, як незворотного процесу, оскільки поліцейський по телефону в 20:53:30 повідомив відповідальну службову особу: «забиваю матеріали 130-а».
По-третє, після отримання результату приладу Драгер (1,22 проміле) поліцейський одразу повідомив ОСОБА_1 , що буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому поліцейський (як вбачається з відео) навіть не роз`яснив диспозицію цієї норми, яка стверджує про керування водієм, який перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Ця помилка поліцейського є досить вагомою, адже, оголосивши диспозицію статті, поліцейський фактично висунув би звинувачення, яке ОСОБА_1 не було оголошено.
Крім цього, поліцейський, бесідуючи з ОСОБА_1 , не роз`яснив останньому його прав, обмежившись лише наданням інформації про направлення справи до суду і про вилучення посвідчення водія.
По-четверте, така поведінка поліцейського фактично призвела до того, що ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень, керуючись ст. 63 Конституції України, і це фундаментальне право особи, яку притягують до відповідальності.
Висновок суду першої інстанції, про відсутність заперечень з боку ОСОБА_1 щодо звинувачень викладених в протоколі є суперечливими, адже, не можна відмову особи від надання буд-яких пояснень, яка базується на конституційному праві особи, яку притягують до відповідальності, вважати згодою цієї особи з усіма звинуваченнями, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, що скоріш за все означає протилежне.
По-п`яте, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в момент підходу поліцейського до автомобіля, всі вікна автомобіля були сильно запотілі (на що звернув увагу сам поліцейський), і на переконання апеляційного суду, за обставин цієї справи (приїхав до дівчини; вживав спиртні напої з батьком дівчини; продовжив вживання спиртних напоїв (пиво) з дівчиною в автомобілі, який припаркований) цей факт спростовує інший - рух автомобіля до моменту підходу поліцейського, отже, не відповідає дійсності обставина викладена в рапорті поліцейського про те, що автомобіль був зупинений. Запотівання всіх вікон – це наслідок тривалого перебування в нерухомому автомобілі осіб, які вживають спиртні напої, і це при тому, що двигуна автомобіля був в запущений.
Підсумовуючи, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги, щодо недоведеності факту керування ОСОБА_1 автомобілем є обґрунтованими, адже знайшли своє підтвердження.
Виходячи з того, що в матеріалах справи відсутні докази, які б поза розумним сумнівом свідчили про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, апеляційний суд вважає, що в його діях відсутня об`єктивна сторона правопорушення - керування транспортним засобом, що є необхідним для кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 29 січня 2026 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя         Т.Б. Сало