Справа № 137/1697/25 
Провадження № 33/801/251/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Желіховський В. М.
Доповідач: Ковальчук О. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О.В., розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 19 лютого 2026 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2026 року постановою Літинського районного суду Вінницької області  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з нього в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 грн.
Не погодившись з цією постановою,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а лише хотів піти додому та переодягнутись, що відображено на відеозаписі із нагрудної камери працівника поліції. Однак, працівники поліції проігнорували таке прохання ОСОБА_1 та безпідставно склали протокол про адміністративне правопорушення.
Крім того, скаржник зазначає, що після того, як працівники поліції його відпустили, він самостійно звернувся до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння та результат огляду виявився негативний.
Скаржник також посилається на те, що у поліцейських навіть не було технічного приладу, за допомогою якого можливо було б провести відповідний огляд, на підтвердження чого надає відповідь Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції № 52Аз/41/21/4/02-2026 від 24.02.2026 року, де вказано, що згідно із даними та записами, отриманими із Журналу обліку, видачі та повернення приладів вимірювання вмісту алкоголю в повітрі, що видихається, 01.12.2025 року у денну зміну патрулювання, працівниками поліції, зазначеними у запиті, газоаналізатор «Драгер» не отримувався.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Враховуючи наведене, апеляційний суд, з огляду на положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, не вправі досліджувати нові докази, оскільки за обставин цієї справи відсутні підстави для визнання обґрунтованим ненадання цього доказу до місцевого суду або необґрунтованого їх відхилення цим судом.
Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що такий доказ, як вищевказана відповідь Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції № 52Аз/41/21/4/02-2026 від 24.02.2026 року, у суді першої інстанції  ОСОБА_1  не подавався, відтак з огляду на те, що шляхом прийняття цього доказу апеляційним судом можуть бути встановлені нові обставини без законних для того підстав, такий доказ судом не приймається.
При цьому апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін з огляду на таке.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та так само відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З матеріалів справи вбачається, що 01.12.2025 року о 15:30 год. в с. Літинські Хутори, по вул. Коцюбинського, 26, Вінницького району, Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2107», без д.н.з., з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився на місці зупинки та у медичному закладі, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Це підтверджується наступними доказами.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 528870 від 01.12.2025 року, у якому зафіксовано вказані вище обставини (а.с. 2).
Направленням водія на огляд до медичного закладу КП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» з метою виявлення стану сп`яніння від 01.12.2025 року, в якому зазначено ознаки алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 (а.с. 5).
Рапортом інспектору взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції Катерини Кордон від 01.12.2025 року, в якому зазначено, що 01.12.2025 року о 15:30 год. було зупинено транспортний засіб «ВАЗ 2107», без д.н.з. під керуванням водія ОСОБА_1 , під час спілкування з яким було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду ОСОБА_1  відмовився. Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пропонував кошти, щоб уникнути відповідальності, на що йому було повідомлено про кримінальну відповідальність за такі дії (а.с. 6). 
Відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано факти зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , вимоги працівників поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 7).
Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку)(п. 6 розділу І Інструкції).
За ч. ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
За таких обставин, оскільки за змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апелянта про те, що  ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння спростовуються наявними у справі доказами, зокрема з відеозапису з нагрудної камери поліцейського чітко вбачається, що працівником поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що  ОСОБА_1  повідомив, що бажає пройти відповідний огляд у медичному закладі, бо не довіряє технічному приладу. Після чого працівники поліції запропонували проїхати до медичного огляду для проведення огляду на стан сп`яніння. Однак,  ОСОБА_1 почав рухатися у невідомому напрямку та казати, що йому потрібно додому переодягнутися. Працівники поліції повідомили йому, що він буде затриманий, оскільки в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим необхідно пройти огляд на стан сп`яніння та у разі, якщо він відмовиться, відносно нього буде складний протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Надалі ОСОБА_1 неодноразово озвучував, що на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу огляд проходити він не буде, однак готовий пройти огляд лише у медичному закладі. При цьому намагався покинути місце його зупинки та в подальшому взагалі повідомив, що не вбачає підстав для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка підозрюється в тому, що перебуває у стані сп`яніння, повинна не просто погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння, а своєю поведінкою забезпечити реальну можливість проведення такого огляду і не створювати перешкоди для проведення такого огляду, висуваючи безпідставні умови, які значно ускладнюють або взагалі унеможливлюють проведення такого огляду.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що з відеозапису можна встановити, що дії  ОСОБА_1 були направлені на створення обставин неможливості отримання результатів відповідного огляду. За наявності таких дій з боку  ОСОБА_1 , його згода (бажання) на проходження огляду, - нівелюються, а лише озвучування такої згоди за відсутності відповідних дій на її реалізацію свідчить про відмову від проходження огляду.
Досліджений судом відеозапис є інформативним і не вказує на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції, ОСОБА_1 роз`яснено його права, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження.
Обставини, що утворюють склад інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, цими відеозаписами зафіксовані в достатньому обсязі, з яких встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Крім того, протокол про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 в силу ст. 255 КУпАП складений уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, зафіксованими на відеозаписі.
При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, порушень працівниками поліції допущено не було. Ніяких доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій тощо) апеляційному суду не надано.
За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Таким чином, зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.
Твердження скаржника про те, що після того, як працівники поліції його відпустили, він самостійно звернувся до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння та результат огляду виявився негативний, не заслуговують на увагу, оскільки йому інкримінується саме відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не керування транспортним засобом у стані сп`яніння, що є самостійним складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Встановлені обставини повністю спростовують наведені в апеляційній скарзі доводи та свідчать про доведеність «поза розумним сумнівом» наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На переконання апеляційного суду, доводи апелянта спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення.
Отже, судом першої інстанції під час розгляду справи дотримано вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову Літинського районного суду Вінницької області від 19 лютого 2026 року - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя        О. В. Ковальчук