Справа № 301/2966/25
2/301/75/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" лютого 2026 р. м. Іршава 
Іршавський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Бобик О.І.,
за участю секретаря судового засідання Бабинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача орган опіки та піклування Іршавської міської ради про позбавлення батьківських прав, 

в с т а н о в и в:

У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Іршавського районного суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача орган опіки та піклування Іршавської міської ради про позбавлення батьківських прав.
Позов вимоги вмотивовано тим, що позивачка перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який розірвано згідно рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 28.05.2024 року. Від даного шлюбу народилося четверо дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідач ОСОБА_2 не утримував своїх дітей і не надав їм жодної матеріальної допомоги, вона подала до суду позовну заяву про стягнення аліментів. Відповідно до рішення Іршавського районного суду у справі №301/3329/23 з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 2100,00 гривень на кожну дитину. Незважаючи на винесення рішення суду про стягнення аліментів, відповідач ОСОБА_2 , аліменти не сплачує та ніяким чином не піклується про їх дітей. Відповідач тривалий час не приймає участі у вихованні дітей, не проявляє щонайменшої батьківської турботи, не цікавиться інтелектуальним, фізичним, духовним та психічним розвитком дітей, не піклується про їх стан здоров`я та не утримує матеріально, що свідчить про ухилення батька від виховання власних дітей. Вона самостійно виховує своїх дітей, піклується про їх здоров`я та розвиток, повністю матеріально утримує. Згідно довідки, виданої Іршавським відділом ДВС у Хустському районі Закарпатської області від 09.10.2025, відповідач ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів станом на 30.09.2025 – 202 400,00 гривень. Крім того, ОСОБА_2 не надає ніякого матеріального утримання їх дітям, він ні разу не був в садочку та в школі, де навчаються діти. Відповідач жодного разу не відвідував дітей коли вони хворіли, не цікавився станом здоров`я та не надавав допомоги на лікування. Згідно витягів з реєстру територіальної громади діти проживають разом із нею за адресою АДРЕСА_1 . Згідно довідок Амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Ільниця, неповнолітні діти ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 знаходяться під наглядом АЗПСМ с. Ільниця, і саме вона, як мати постійно займається оздоровленням дітей. Згідно характеристик дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , діти характеризуються виключно позитивно, є ввічливими, дружелюбними, самостійними, користуються повагою серед учителів та учнів. Батько ОСОБА_2 участі у вихованні дітей не бере, в школі жодного разу не був, розвитком та успіхами дітей не цікавиться. Згідно висновку органу опіки та піклування Іршавської міської ради №01-30/2796 від 30.10.2025 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 17.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.
Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 04.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відзиву на позов відповідач ОСОБА_2 не подавав.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засіданні не з`явився. Поштова кореспонденція судом направлялася на адресу реєстрації місця проживання відповідача, встановленої в порядку передбаченому ч.ч. 6, 7 ст. 187 ЦПК України, однак поштовий конверт повернувся до суду з відміткою причини невручення, «адресат відсутній за вказаною адресою», а отже в силу приписів п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України, така поштова кореспонденція вважається врученою належним чином.
Представник третьої особи Горзов А.С. у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без їх участі, підтримують висновок органу опіки та піклування.
Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву відповідача, беручи до уваги, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи та, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до приписів ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано, що підтверджується рішенням суду від 28.05.2024 року (а.с.26-27).
Від даного шлюбу у сторін народилося четверо дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.7-11).
Відповідно до рішення Іршавського районного суду від 06.11.2023 з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі по 2100,00 гривень на кожну дитину (а.с.28-31).
Згідно довідки, виданої Іршавським відділом ДВС у Хустському районі Закарпатської області № 21510/24.10-30 від 09.10.2025, відповідач ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів станом на 30.09.2025 - 202 400,00 гривень (а.с.32).
Відповідно до довідок, виданих с. лікарем АЗПСМ с. Ільниця неповнолітні діти: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 знаходяться під наглядом АЗПСМ с. Ільниця, і саме мати з дітьми приходить на прийом до лікаря (а.с.22-25).
Згідно акту обстеження факту проживання №04.4-19/256 від 22.09.2025 комісією встановлено, що ОСОБА_1 , що зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , працює фармацевтом в ТОВ «Троєфарм». Разом із нею проживають її неповнолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батько дітей не приймає участі у їх вихованні (а.с.34).
Згідно характеристик дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , діти характеризуються виключно позитивно, є ввічливими, дружелюбними, самостійними, користуються повагою серед учителів та учнів. Мати надає дітям належне виховання. (а.с.35-38).
Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Іршавської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 30.10.2025, орган опіки та піклування Іршавської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно його дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.39-40).
Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.
Також слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.
Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.
Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суд повинен зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.
Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.
Повертаючись до обставин даної справ, суд констатує, що відповідач ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітніх дітей впродовж тривалого проміжку часу, позаяк не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти. Весь цей час дітьми опікується мати ОСОБА_1 ..
Суд також враховує, що відповідач ОСОБА_2 тривалий час не проживав із малолітніми дітьми однією сім`єю та, відповідно, за вказаний період часу не брав та не бере участі у вихованні дітей, не піклується про них, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує матеріально, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду і лікування дітей, як складову частину виховання.
Встановлені обставини свідчать про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, що не є порушенням статті 8 Конвенції, яка передбачає право особи на повагу до свого сімейного життя.
Суд при цьому також враховує висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 520/8264/1.
На думку суду це, у сукупності із іншими обставинами справи, свідчить про те, що змінити поведінку батька у кращу сторону неможливо і про наявність вини у його діях щодо ухилення від виконання батьківських обов`язків. А отже наявні правові підстави для застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав, і це не суперечитиме інтересам дітей.
Узагальнюючи наведене суд констатує, що пред`явлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за пред`явлення позову у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 137, 258-259, 264-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.164, 166 СК України, суд, 

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача орган опіки та піклування Іршавської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстрація місця проживання АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно його дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 25.02.2026.

Суддя Іршавського
районного суду: О. І. Бобик