Справа № 758/17235/25 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року         м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі
головуючого судді- Якимець О. І.,
за участю секретаря судового засідання Сідько І.О.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання.
В обґрунтування позовних вимог, зокрема, вказується, що ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 12.09.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в місті Києві внесено відомості в Книгу реєстрації народжень, актовий запис № 1493 та видано Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_1 . На даний час позивачці вже виповнилось 18 років.
Зазначається, що позивач з дня народження і до цього часу проживає та зареєстрована разом з своєю матір`ю ОСОБА_3 , згідно витягів про реєстрацію місця проживання особи № 2025/015393888 від 20.10.2025 та № 2025/015394021 від 20.10.2025, за адресою: АДРЕСА_1 . 3 2016 року позивач знаходиться на повному утриманні своєї матері.
Як стверджуються у позові, до досягнення позивачем повноліття батько ОСОБА_2 з 22.08.2018 року згідно Рішення Подільського районного суду міста Києва по цивільній справі № 758/4599/18, сплачував аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходів) батька дитини щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з 16.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Окрім стягнених аліментів, які відповідач платив невчасно у повному обсязі, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання доньки не надавав і не надає по теперішній час. 
У позові вказується, що відповідач по справі позбавлений батьківських прав за рішенням Суворовського районного суду міста Одеси 12.09.2023 у справі № 523/1082/23, однак це не звільняє його від обов`язку сплачувати аліменти.
Зауважується, що на даний час позивачка є повнолітньою та продовжує навчання у Київському національному економічному університеті імені Вадима Гетьмана з 01.09.2025, денної форми навчання за контрактом, термін закінчення навчання в закладі освіти 30.06.2029, що підтверджується довідкою № 422 від 28.10.2025. Вартість навчання становить - 192 000 гривень, щосеместрово потрібно вносити - 24 000,00 грн.
Як наголошується у позові, мати позивачки 20.10.2025 звільнилась із роботи та забезпечувати потреби позивача у повній мірі не може, суми коштів заощадженою матір`ю є недостатніми для повного задоволення потреб з навчання позивачки, її повсякденного життя, оплату гуртків, техніки для навчання, купівлю одягу, взуття, забезпечення звичайних вікових потреб, нормального харчування, медичних потреб та облаштування побуту.
Також позивачка має проблеми із здоров`ям та потребує лікування, що підтверджується висновком з Державної установи «Всеукраїнський центр материнства та дитини Національної академії медичних наук України» від 22.10.2025 (діагноз зазначається у довідці), що додатково ускладнює матеріальне становище сім`ї та можливість матері утримувати повнолітню дочку.
Зазначає, що аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дітей на утриманні немає, не є інвалідом, хронічних захворювань, які б перешкоджали йому виконувати свій обов`язок щодо утримання дитини також - не має, у скрутному матеріальному становищі не знаходиться. Угоди про сплату аліментів на повнолітню доньку у добровільному порядку не було досягнуто. 
Оскільки позивач навчається на денній формі навчання, та не в змозі працювати та забезпечити себе у повному обсязі, у зв`язку із навчанням та необхідністю лікування, а також враховуючи що раніше з відповідача стягувалися аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку щомісячно, просить позов задовольнити та стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача.
18.12.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд позовну заяву задовольнити частково, стягнути з нього на користь позивача ОСОБА_1 аліменти, як на повнолітню дитину яка продовжує навчання, у розмірі 1/10 частки від усіх видів заробітку (доходу/прибутку) на період навчання, але не довше ніж до досягнення 23 років.
У відзиві вказується, що відповідачем не заперечується та не оспорюється батьківство, не оспорюється стягнення з нього аліментів на утримання позивача раніше, до досягнення нею 18 річного віку та інші обставини, що викладені в позовній заяві. 
Відповідач заперечує щодо стягнення з нього аліментів у такому розмірі, заперечує наявність у нього можливості оплати аліментів у тому розмірі який заявлено до стягнення.
Як стверджується у відзиві, відповідач не має постійного стабільного прибутку (доходу/заробітку), має борги які утворились у зв`язку зі стягненням аліментів на утримання позивача раніше, має власні життєві (базові) потреби, та має такий матеріальний стан при якому він не має можливості надавати матеріалу допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання. На сьогоднішній день відповідач має заборгованість по кредиту в сумі 8 112,46 грн.
Зауважується, що дружина відповідача, яка не є стороною в цій справі, дійсно є фізичною особою-підприємцем, займається вирощуванням троянд. Займається цією справою сама, без найманих працівників, відповідач не працює у своєї дружини, а лише інколи їй допомагає.
Разом з тим, звертається увага на те, що посилання позивача на наявність у власності відповідача будинку не заслуговує на увагу суду, так як будинок знаходиться на окупованій території. 
У відзиві наголошується, що раніше відповідач мав сезонний заробіток - без офіційного працевлаштування на фермерський господарствах в Херсонській області (за місцем своєї реєстрації та свого народження), але з початком війни такий вид заробітку втратив і наразі має значно менший заробіток якого не вистачає для оплати базових потреб людини.
28.11.2025 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Учасники провадження у судове засідання, призначене на 18.02.2026 не з`явились, повідомлялись про розгляд справи належним чином, що підтверджується наявною у справі розпискою про дату наступного судового засідання. 
На адресу суду від позивача та її представника надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити.
На підставі п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного.
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_1 , про що 12.09.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в місті Києві внесено відомості в Книгу реєстрації народжень, актовий запис № 1493 та видано Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_1 .
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 та її мати ОСОБА_3 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 . 
На даний час позивачка є повнолітньою та продовжує навчання у Київському національному економічному університеті імені Вадима Гетьмана з 01.09.2025, денної форми навчання за контрактом, термін закінчення навчання в закладі освіти 30.06.2029, що підтверджується довідкою № 422 від 28.10.2025.
Вартість навчання становить - 192 000 грн, 24 000,00 грн за кожен семестр, що підтверджується наявним в матеріалах справи Договором № 2512551270 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 14.08.2025. 
Позивачка має проблеми із здоров`ям та потребує лікування, що підтверджується висновком з Державної установи «Всеукраїнський центр материнства та дитини Національної академії медичних наук України» від 22.10.2025 (діагноз зазначається у довідці).
Відповідно до довідки № 20/10 від 20.10.2025, мати позивача ОСОБА_3 працювала в Повному товаристві «ЕВ.РО. Ломбард «ЕВ.РО. Фінанси ЛТД і Компанія» в м. Київ на посад аудитора за основним місцем роботи з 16.07.2021 по 20.10.2025. Наказом від 20.10.2025 № 148/к/тр ОСОБА_3 було звільнено.
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 22.08.2018 по цивільній справі №758/4599/18, вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходів) батька дитини щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з 16.08.2018 і до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 15.06.2023 у цивільній справі №758/1108/23 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АРК Крим та в м. Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення неустойки по аліментам задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення по сплаті аліментів у розмірі 24 984,68 грн.
Відповідно до рішення Подільського районного суду міста Києва від 23.08.2023 у цивільній справі № 758/7319/23 у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовлено.
Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси в справі № 523/1082/23 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві Державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задоволено. Позбавлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2 , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1.
Постановою начальником відділу Каховського відділу державної виконавчої служби у Каховському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Андрійченком А.В. від 05.09.2025 закінчено виконавче провадження № 57180452 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_1 у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходів) батька дитини щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з 16.08.2018 і до досягнення дитиною повноліття.
01.08.2018 ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_4 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .
З матеріалів справи вбачається, що відповідач мав зареєстрований ФОП ОСОБА_2 з 12.03.2024, який був фактично припинений - 19.09.2025, про, що внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідач у 2023 році був офіційно оформлений як найманий працівник у ФОП
 ОСОБА_4 , про, що свідчить відповідь на запит з пенсійного фонду № 290281710 від 03.09.2025 року у ВП № 57180452 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки. 
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач має у своїй власності транспортний засіб - OPEL MOVANO, д.н.з. НОМЕР_4 , VIN-код: НОМЕР_5 , а також об?єкт нерухомості на праві приватної спільної сумісної власності від 08.10.2003 року за адресою: АДРЕСА_3 , вищевказані факти підтверджуються - інформацією з АСВІ № 57180452 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки № ідентифікаційної довідки 325666237 від 14.03.2023, довідкою з Опендатабот № 5005511232719-17566038321 від 23.10.2025, відповіддю на запит №277865305 від 02.07.2025 року з МВС України.
Стороною позивача також долучено копії: платіжної інструкції від 29.08.2025, з якої вбачається перерахунок ОСОБА_3 . ДВНЗ Київському національному економічному університету і. В.Гетьмана грошових коштів у розмірі 24 000,00 грн з призначенням платежі «За навчання, без ПДВ, зг.дог.№ 2512551270 дата 14.08.2025 ОСОБА_1 від ОСОБА_3 »; виписки ПриватБанк по рахунку ОСОБА_3 за період з 08.10.2018 по 04.09.2025, з якої вбачається сплата відповідачем аліментів; пояснень ОСОБА_5 ; пояснень ОСОБА_6 ; довідки про ФОП ОСОБА_4 з ЄДР від 23.10.2025; квитанцій про сплату продуктів, одягу, взуття, комунальних послуг тощо.
Згідно з ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991) батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою ст. 157 цього Кодексу.
Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України.
Згідно приписів ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років, але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу.
Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 225/1447/16-ц та від 17.04.2019 у справі № 644/3610/16-ц.
При цьому суд враховує, що, особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки, це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, так як було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини.
Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Як вбачається із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження (див. постанову Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №761/10510/17.
Стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 08.05.2023 у справі № 756/9882/19 /провадження № 61-2065св23/).
Аліментні зобов`язання за своєю природою та генезою є саме морально-етичною категорією, яка втілена у нормі позитивного права. Фактично йдеться про повністю не охоплені правом, проте визнані суспільством базові принципи моралі (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.05.2023 у справі №753/20347/20 /провадження № 61-5707св22/).
Разом з тим, з аналізу змісту ст. 199 СК України вбачається, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу (зазначена правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28.02.2019 у справі № 466/532/16-ц, провадження № 61-42252св18).
Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітню ОСОБА_1 , суд враховує, що відповідач (платник аліментів) є працездатною особою. Непрацездатних батьків чи неповнолітніх дітей на утриманні такий не має.
Відомостей щодо стану здоров`я та матеріального становища відповідач не надав, а довідка про наявність кредитної заборгованості у розмірі 8112,45 грн не свідчить про відсутність фінансової можливості надавати допомогу дитині та не є доказом отримання кредитних коштів саме на оплату аліментів позивачу.
Крім того, суд враховує, що раніше із відповідача стягувалися аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходів) батька дитини щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. 
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідач не надав інших доказів того, що він не може утримувати власну дитину в період її навчання та нести витрати в період навчання доньки.
Однак відповідач, незалежно на свій матеріальний стан, та кредитну заборгованість, не заперечує щодо стягнення аліментів у розмірі 1/10 частки від усіх доходів на період навчання доньки але не більше ніж до досягнення нею 23 років.
Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.
При цьому, суд враховує, що матеріали справи не містять переконливих доказів на підтвердження того, що відповідач неспроможний надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. 
Суд вважає, що відповідно до засад цивільного судочинства - справедливості, добросовісності та розумності (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦПК України) аліменти в розмірі 1/4 частки від доходів відповідача є достатніми та забезпечать інтереси дитини.
Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення.
З огляду на зазначене, позов про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, підлягає задоволенню.
У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнена законом. Таким чином, з відповідача потрібно стягнути 1211,20 грн судового збору в дохід держави.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-81, 141, 259, 265, 273, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд
у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 всіх заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 30.10.2025 і до припинення нею навчання, але не довше ніж до 19.08.2030.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1211,20 грн в дохід держави.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Учасники справи:
позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ;
відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя         О. І. Якимець