Справа № 420/27516/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міської з питань грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України (місце знаходження: 65022, м. Одеса, вул. Косовська, 2-Д), Виконавчого комітету ОМР (Біржова площа,буд.1, м.Одеса, 65026) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України при Виконавчому комітеті ОМР за результатом якого позивач просить: 
визнати протиправним та скасувати протокол №14 від 15 травня 2025 року засідання Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України при Виконавчому комітеті Одеської міської ради, в частині рішення про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в призначенні грошової компенсації відповідно до Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів № 280 від 18.04.2018 р. «Питання забезпечення житлом внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України»;
зобов`язати Міську комісію з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України при Виконавчому комітеті Одеської міської ради прийняти рішення про виплату грошової компенсації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів № 280 від 18.04.2018 р. «Питання забезпечення житлом внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є учасником бойових дій та відповідно до Постанови КМУ від 18.04.2018 № 280 позивачу передбачено виплату компенсації на придбання житла внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України.
21 березня 2025 року Позивач звернувся до Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України при Виконавчому комітеті Одеської міської ради із заявою та документами про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України міської владі м. Одесі з проханням надати йому грошової компенсації для отриманим жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України.
15 травня 2025 року Позивач отримав Витяг з протоколу №14 Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України при Виконавчому комітеті Одеської міської ради про відмову в призначенні йому грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, з підстав того, що він як внутрішньо переміщена особа не брав безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, чи у здійсненні до 1 червня 2018 року заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення та не перебуває на квартирному обліку або перебуває на такому обліку після 1 червня 2024 року.
Позивач не погоджується відмовою Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України при Виконавчому комітеті Одеської міської ради та вважає її протиправною та за захистом своїх прав звернувся до суду.
Ухвалою суду від 18 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).
Ухвалою суду від 16 лютого 2026 року залучено до участі у справі як другого відповідача Комісію з питань грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України (місце знаходження: АДРЕСА_2 ).
Міською комісією з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України подано відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечує проти задоволення позову зазначивши, що згідно з пунктами 3 та 7 пункту 13 Постанови №280, Комісія відмовляє внутрішньо переміщеній особі у призначенні грошової компенсації, якщо:
- внутрішньо переміщена особа не брала безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, чи у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення;
- внутрішньо переміщена особа не перебуває на квартирному обліку або перебуває на такому обліку після 1 червня 2024 р.
В свою чергу відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 04.09.2019 №2011 капітан 3 рангу ОСОБА_1 , у період з 11.03.2019 по 19.07.2019 безпосередньо брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російські Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та період здійснення зазначених заходів в АДРЕСА_3 .
Інших документів для підтвердження здійснення до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період їх здійснення, ОСОБА_1 до Міської комісії не надавав.
Згідно з витягом з розпорядження Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 28.02.2025 №133р, довідкою від 11.03.2025 №24, ОСОБА_1 з 28.02.2025 перебуває на квартирному обліку в Пересипській районній адміністрації Одеської міської ради складом сім`ї 4 особи (заявник, дружина, два сина).
Тому, на думку відповідача, Міською комісією було правомірно прийнято рішення 15.05.2025 № 14, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні грошової компенсації.
Позивачем подано відповідь на відзив в якій позивач наполягає на задоволенні позову зазначивши, що він брав безпосередню участь як в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її здійснення у період проведення, так і у здійсненні до 01 червня 2018 року заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях. Після 01 червня 2018 року Позивач також продовжував виконувати бойові завдання та активно залучався до виконання заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, перебуваючи безпосередньо у районах проведення таких заходів.
Зазначені обставини додатково підтверджуються витягом з послужного списку капітана 2 рангу ОСОБА_1 — старшого офіцера відділу логістики штабу військової частини НОМЕР_1 , який Позивач отримав 13 серпня 2025 року.
Вказаний документ підтверджує, що Позивач був призваний на військову службу 01 липня 2007 року та безперервно проходить її по теперішній час. У період з 18 серпня 2008 року по 29 грудня 2014 року Позивач проходив військову службу у АДРЕСА_4 у складі військової частини НОМЕР_2 , яка на той момент дислокувалася в адміністративному центрі Автономної Республіки Крим.
Таким чином, наведені документи та обставини беззаперечно підтверджують, що Позивач є кадровим військовослужбовцем, який тривалий час бере безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони держави, у тому числі у проведенні антитерористичної операції та здійсненні заходів із відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації до 01 червня 2018 року.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 06 червня 2019 року.
Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 04.09.2019 року №2011, Позивач безпосередньо брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій, та Луганській областях, забезпеченні їх здійсненні в м. Вугледар, Донецької області.
Послужний список капітана 2 рангу ОСОБА_1 — старшого офіцера відділу логістики штабу військової частини НОМЕР_1 , підтверджує, що Позивач був призваний на військову службу 01 липня 2007 року та безперервно проходить її по теперішній час. У період з 18 серпня 2008 року по 29 грудня 2014 року Позивач проходив військову службу у АДРЕСА_4 у складі військової частини НОМЕР_2 , яка на той момент дислокувалася в адміністративному центрі Автономної Республіки Крим.
У подальшому, після передислокації до міст Одеса та Миколаїв, Позивач продовжив проходження військової служби у військових частинах, безпосередньо залучених до виконання завдань із забезпечення національної безпеки і оборони України, зокрема у військових частинах НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та НОМЕР_1 , де він проходить службу станом на теперішній час.
Позивач перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення у Пересипському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради як внутрішньо переміщена особа з 29 вересня 2015 року.
Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення у Пересипському районі Департаменту праці та соціальної політики ОМР від 29 вересня 2015 року №5138-4539, зареєстрованим місцем проживання Позивача до взяття його на облік як внутрішньо переміщеної особи була адреса: АДРЕСА_5 , в/ч НОМЕР_6 .
28 лютого 2025 року Позивач особисто подав до Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради заяву про взяття на квартирний облік разом із членами своєї сім`ї у складі чотирьох осіб, а саме:
дружина – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа з 30 вересня 2015 року (довідка № 5138-4552);
син – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа з 12 листопада 2024 року (довідка № 5138-50035224061);
син – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа з 12 листопада 2024 року (довідка № 5138-5003524086).
21 березня 2025 року Позивач звернувся до Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України при Виконавчому комітеті Одеської міської ради із заявою та документами про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України міської владі м. Одесі з проханням надати йому грошової компенсації для отриманим жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України.
15 травня 2025 року Позивач отримав Витяг з протоколу №14 Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України при Виконавчому комітеті Одеської міської ради про відмову в призначенні йому грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, з підстав того, що він як внутрішньо переміщена особа не брав безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, чи у здійсненні до 1 червня 2018 року заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення та не перебуває на квартирному обліку або перебуває на такому обліку після 1 червня 2024 року.
Позивач вважає відмову відповідача протиправною та за захистом своїх прав звернувся до суду.
Надаючи юридичну оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.
Згідно ч.2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Статтею 48-1 Житлового кодексу України встановлено, що порядок та розмір надання громадянам грошової компенсації за належні їм для отримання жилі приміщення визначаються Кабінетом Міністрів України.
Оскільки позивач звернулася до відповідача із заявою 21 березня 2025 року, до спірних правовідносин застосовується редакція Порядку, чинна на дату звернення позивача.
Умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення (далі - грошова компенсація) для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, регулюються Порядком виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №280 від 18.04.2018 року (далі Порядок №280) (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.2021 року №844) (у редакції від 21.03.2025 року).
За п.2 Порядку №280 право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають внутрішньо переміщені особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період їх здійснення, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі - внутрішньо переміщені особи), які перебувають на квартирному обліку станом на 1 червня 2024 р., обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24 лютого 2022 р. і на час призначення грошової компенсації перебувають на обліку в базі даних та звернулися за її призначенням у місячний строк після взяття на квартирний облік».
Тобто, в редакції Порядку №280 від 10.07.2024 року пункт 2 передбачав, що право на отримання грошової компенсації мають:
1) внутрішньо переміщені особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України;
2) перебувають на квартирному обліку станом на 01.06.2024 року;
3) обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24.02.2022 року;
4) на час призначення грошової компенсації перебувають на обліку в базі даних;
5) звернулися за призначенням компенсації у місячний строк після взяття на квартирний облік.
Грошова компенсація внутрішньо переміщеним особам, призначена до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 142 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2018 р. № 280, виплачується в порядку та на умовах, передбачених цим Порядком.
Право на отримання грошової компенсації також зберігається за внутрішньо переміщеними особами, яким її було призначено на території, яка включена до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції (далі - територія, на якій ведуться бойові дії), і які після введення Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні воєнного стану перемістилися з території, на якій ведуться бойові дії, та відомості про яких включено до бази даних.
Право на призначення грошової компенсації відповідно до цього Порядку зберігається за внутрішньо переміщеними особами, які брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення після 1 червня 2018 р., за новим місцем проживання (перебування на квартирному обліку), якщо таким внутрішньо переміщеним особам грошову компенсацію було призначено до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 142 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2018 р. № 280 (Офіційний вісник України, 2022 р., № 33, ст. 1763), але не виплачено у зв`язку із зміною місця проживання.
Згідно абз.1 п.6 Порядку №280 заяву про призначення грошової компенсації внутрішньо переміщена особа або її законний представник чи уповноважений представник подає в паперовій чи в електронній формі (за наявності технічної можливості) до структурного підрозділу районних, районних у м. Києві держадміністрацій, на який покладено функції з питань ветеранської політики, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за місцем перебування на квартирному обліку (далі - місцевий орган) не пізніше ніж у місячний строк після взяття на квартирний облік.
Пунктом 7 Порядку визначено додатки до такої заяви.
За п.8 Порядку місцевий орган не пізніше ніж через десять робочих днів з дати прийняття заяви з усіма необхідними документами вносить до комісії подання про виплату грошової компенсації.
Підпунктом 6 п.13 Порядку встановлено, що комісія відмовляє внутрішньо переміщеній особі у призначенні грошової компенсації з таких підстав внутрішньо переміщена особа не перебуває на квартирному обліку або перебуває на такому обліку після 1 червня 2024 р.
Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.
Дослідивши подані до суду докази судом встановлено, що згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 04.09.2019 року №2011, Позивач безпосередньо брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій, та Луганській областях, забезпеченні їх здійсненні в м. Вугледар, Донецької області.
Послужний список капітана 2 рангу ОСОБА_1 — старшого офіцера відділу логістики штабу військової частини НОМЕР_1 , підтверджує, що Позивач був призваний на військову службу 01 липня 2007 року та безперервно проходить її по теперішній час. У період з 18 серпня 2008 року по 29 грудня 2014 року Позивач проходив військову службу у АДРЕСА_4 у складі військової частини НОМЕР_2 , яка на той момент дислокувалася в адміністративному центрі Автономної Республіки Крим.
У подальшому, після передислокації до міст Одеса та Миколаїв, Позивач продовжив проходження військової служби у військових частинах, безпосередньо залучених до виконання завдань із забезпечення національної безпеки і оборони України, зокрема у військових частинах НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та НОМЕР_1 , де він проходить службу станом на теперішній час. 
З огляду на викладене посилання відповідача щодо того, що внутрішньо переміщена особа не брала безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, чи у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, оскільки таке твердження спростовується дослідженими доказами.
Окремою підставою для прийняття рішення від 15.05.2025 № 14 відповідачем зазначено, що внутрішньо переміщена особа не перебуває на квартирному обліку або перебуває на такому обліку після 1 червня 2024 р. суд зазначає наступне.
28 лютого 2025 року Позивач особисто подав до Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради заяву про взяття на квартирний облік разом із членами своєї сім`ї у складі чотирьох осіб, а саме:
дружина – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа з 30 вересня 2015 року (довідка № 5138-4552);
син – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа з 12 листопада 2024 року (довідка № 5138-50035224061);
син – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа з 12 листопада 2024 року (довідка № 5138-5003524086).
21 березня 2025 року Позивач звернувся до Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України при Виконавчому комітеті Одеської міської ради із заявою та документами про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України міської владі м. Одесі з проханням надати йому грошової компенсації для отриманим жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України.
Спірним в даній справі є спосіб оцінки відповідачем факту прийняття позивача на квартирний облік після 01.06.2024 року. Позивач наполягав на тому, що фактично ініціював відповідне питання раніше, затримка від нього не залежала.
Аналізуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що відповідачем за час розгляду справи не було доведено обґрунтованості прийняття рішення Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України від 15.05.2025 № 14.
Суд при вирішенні справи також виходить із того, що зазначене рішення Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України є актом індивідуальної дії.
На думку суду правовий акт індивідуальної дії - це виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, який не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків лише чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому (яким) він адресований.
Головною рисою такого акту є його конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових обов`язків, обумовлених цими актами; при цьому за умов відповідності такого акту нормам чинного законодавства.
За таких умов оскаржуване рішення комісії не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або обов`язків особи при виконанні юридичного волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
Зазначений висновок суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), рішення якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року є джерелом права.
У рішенні від 13 грудня 2001 року у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку.
За таких умов суд доходить висновку, що оскаржуване рішення Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України від 15.05.2025 № 14 є невмотивованим, необґрунтованим та таким, що не враховує всі фактичні обставини, що існували на час прийняття спірного рішення, а тому, на думку суду, воно є таким, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині задоволенню.
Разом з тим, адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.
Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Відповідно п.4 Порядку №280 за рішенням виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної в місті (у разі її утворення) ради або за розпорядженням голови районної, районної в м. Києві держадміністрації утворюється комісія щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб про призначення грошової компенсації (далі - комісія).
До складу комісії входять представники виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, структурних підрозділів районних, районних у м. Києві держадміністрацій, на які покладено функції з питань ветеранської політики, з питань соціального захисту населення, економіки, фінансів, квартирного обліку, капітального будівництва, всеукраїнських громадських об`єднань ветеранів (за їх згодою).
За п.5 Порядку №280 закріплено, що до повноважень комісії відноситься, зокрема, прийняття рішення про призначення або відмову в призначенні грошової компенсації.
Тобто, Міська комісія з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України в даному випадку має виключну компетенцію в питанні прийняття рішення про виплату грошової компенсації.
З огляду на встановлені фактичні обставини у справі та положення чинного законодавства, суд вважає необхідним для належного захисту прав та інтересів позивача зобов`язати саме Міську комісію з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21 березня 2025 року щодо призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України відповідно, та прийняти відповідне рішення у відповідності із процедурою, передбаченою чинним законодавством, та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міської з питань грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України (місце знаходження: 65022, м. Одеса, вул. Косовська, 2-Д), Виконавчого комітету ОМР (Біржова площа,буд.1, м.Одеса, 65026) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України № 14 від 15 травня 2025 року.
Зобов`язати Міську комісію з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України (місце знаходження: 65022, м. Одеса, вул. Косовська, 2-Д) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21 березня 2025 року щодо призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України відповідно, та прийняти відповідне рішення у відповідності із процедурою, передбаченою чинним законодавством, та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст.295 КАС України.
Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст.255 КАС України. 

Суддя К.С. Єфіменко