ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ

25.02.2026	м. Суми	Справа № 920/1295/25	

Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А., 
за участю секретаря судового засідання Гордієнко Ж.М., 
розглянувши заяву представника позивача – ТОВ “Торговий дім “Енергосервіс”, адвоката Петрищева О.О., про ухвалення додаткового рішення (вх. № 6398 від 15.12.2025) у справі № 920/1295/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Енергосервіс” (42703, Сумська область, м. Охтирка, вул. Армійська, 1, код ЄДРПОУ 39126190) 
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Рентал Бізнес” (40022, м. Суми, вул. Привокзальна, 25, код ЄДРПОУ 38397217) 
про дострокове розірвання договору,

представники учасників справи в судове засідання не з`явилися

УСТАНОВИВ:

Рішенням від 11.12.2025 Господарський суд Сумської області позов задовольнив частково; розірвав договір найму обладнання № 01-04/2024 від 01.04.2024, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Енергосервіс” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Рентал Бізнес” з моменту набрання рішенням суду у справі № 920/1295/25 законної сили; стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю “Рентал Бізнес” (40022, м. Суми, вул. Привокзальна, 25, код ЄДРПОУ 38397217) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Енергосервіс” (42703, Сумська область, м. Охтирка, вул. Армійська, 1, код ЄДРПОУ 39126190) 2422 грн 40 коп. витрат зі сплати судового збору. В іншій частині позову суд відмовив.
Представник позивача – ТОВ “Торговий дім “Енергосервіс”, адвокат Петрищев О.О., звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення (вх. № 6398 від 15.12.2025), згідно якої просить суд ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з ТОВ “Рентал Бізнес” на користь ТОВ “Торговий дім “Енергосервіс” витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн 00 коп.
Ухвалою від 16.12.2025 Господарський суд Сумської області постановив призначити заяву представника позивача – ТОВ “Торговий дім “Енергосервіс”, адвоката Петрищева О.О., про ухвалення додаткового рішення (вх. № 6398 від 15.12.2025) у справі № 920/1295/25 до розгляду у судовому засіданні на 24.12.2025, 11:30.
До суду надійшли заперечення відповідача на заяву про ухвалення додаткового рішення (вх. № 6042 від 16.12.2025), відповідно до яких відповідач просить суд відмовити у задоволенні поданої заяви та проводити її розгляд без участі представника відповідача.
24.12.2025 розгляд справи не відбувся, у зв`язку з тим, що у період з 24.12.2025 до 05.01.2026 суддя Жерьобкіна Є.А. перебувала у відпустці. Ухвалою від 06.01.2026 Господарський суд Сумської області постановив призначити заяву представника позивача – ТОВ “Торговий дім “Енергосервіс”, адвоката Петрищева О.О., про ухвалення додаткового рішення (вх. № 6398 від 15.12.2025) у справі № 920/1295/25 до розгляду у судовому засіданні на 19.01.2026, 12:30. 
Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 07:12 до 16:29 у Сумському районі Сумської області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі 19.01.2026 о 12:30 не відбулось. Ухвалою від 19.01.2026 Господарський суд Сумської області призначив заяву (вх. № 6398 від 15.12.2025) до розгляду в судовому засіданні на 09.02.2026, 12:00.
Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 06:41 до 18:25 у Сумському районі Сумської області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі 09.02.2026 не відбулось. Ухвалою від 10.02.2026 Господарський суд Сумської області призначив заяву (вх. № 6398 від 15.12.2025) до розгляду в судовому засіданні на 25.02.2026, 12:30.
Від представника заявника – адвоката Петрищева О.О. надійшло клопотання про розгляд заяви 25.02.2026 без його участі (вх. № 739 від 11.02.2026). 
У судове засідання представники сторін не з`явилися.
Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. 
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно ч. 5, 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа “Гімайдуліна і інші проти України” від 10.12.2009, справа “Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited” проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; “Лавентс проти Латвії” від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Суд встановив, що представник позивача - адвокат Петрищев О.О. вступив у справу у листопаді 2025 та 01.12.2025 подав до суду заяву про наявність судових витрат на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн. (вх. № 6199 від 01.12.2025).
Після ухвалення рішення, представник позивача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ТОВ “Рентал Бізнес” на користь ТОВ “Торговий дім “Енергосервіс” витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн 00 коп.
Згідно поданої заяви вбачається, що після отримання відзиву на позовну заяву на стадії підготовчого провадження, позивач - ТОВ «ТД «Енергосервіс» 25.11.2025 року уклав із адвокатом договір про надання правової допомоги № 25/11, відповідно до п. 4 якого сторони визначили, що розмір гонорару є фіксованим та становить 20000,00 грн., і не залежить від кількості судових засідань, кількості складених адвокатом процесуальних документів чи строку розгляду справи судом.
На підтвердження понесених витрат заявником подано суду копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії СМ № 000492 від 25.09.2017; ордера на надання правничої допомоги № 1076431 від 25.11.2025 адвокатом Петрищевим О.О. ТОВ "ТД "Енергосервіс"; договору № 25/11 про надання правничої допомоги від 25.11.2025; рахунку на оплату № 25/11 від 25.11.2025, виставленого ФОП Петрищевим О.О. ТОВ «ТД «Енергосервіс» на суму 20000,00 грн.; платіжних інструкцій № 2259 від 05.12.2025 про сплату 5000,00 грн. Петрищеву О.О., призначення платежу: надання юридичних послуг по дог. № 25/11 від 25.11.2025; № 2265 від 11.12.2025 про сплату 5000,00 грн. Петрищеву О.О., призначення платежу: надання юридичних послуг по дог. № 25/11 від 25.11.2025, та №2267 від 12.12.2025 про сплату 10000,00 грн. Петрищеву О.О., призначення платежу: надання юридичних послуг по дог. № 25/11 від 25.11.2025; акт прийому – передачі адвокатських послуг від 15.12.2025 року по договору про надання правової допомоги № 25/11 від 25.11.2025.
Суд встановив, що 25.11.2025 між адвокатом Петрищевим Олександром Олександровичем (далі - Адвокат) та ТОВ «Торговий дім «Енергосервіс» (далі - Клієнт) укладено договір № 25/11, відповідно до умов якого Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе обов`язок надати юридичні (адвокатські) послуги у вигляді комплексних мір, щодо представництва інтересів Клієнта в господарських судах першої та апеляційної інстанції в судовій справі № 920/1295/25 за позовом ТОВ «ТД «Енергосервіс» до ТОВ «Рентал Бізнес» про дострокове розірвання договору.
Згідно п. 4, 5 Договору розмір гонорару за даним Договором є фіксованим, складає 20000,00 грн. та не залежить від кількості судових засідань, кількості процесуальних документів складених Адвокатом та строку розгляду справи в суді. Гонорар за даним Договором сплачується Клієнтом шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Адвоката, протягом трьох банківських днів з моменту отримання рахунку на оплату.
Згідно п. 7 Договору надання правової допомоги за даним Договором, оформляється відповідним двостороннім Актом приймання-передачі адвокатських послуг.
Згідно Акта приймання-передачі адвокатських послуг адвокатом було надано наступні послуги:
1. Правовий аналіз первинних бухгалтерських та господарських документів Клієнта пов`язаних з виконанням Договору найму обладнання №01-04/2024 від 01.04.2024 року на предмет їх належності та достатності як доказів в судовій справі № 920/1295/25.
2. Надання правових консультацій та підготовка контраргументів з приводу позиції ТОВ «РЕНТАЛ БІЗНЕС» у судовій справі № 920/1295/25.
3. Підготовка та направлення до суду від імені Клієнта заяви про наявність судових витрат.
4. Підготовка та направлення до суду заперечення на додаткові пояснення ТОВ «РЕНТАЛ БІЗНЕС» в судовій справі № 920/1295/25.
5. Представництво інтересів Клієнта в судових засіданнях Господарського суду Сумської області у судовій справі №920/1295/25.
6. Підготовка та направлення до суду від імені Клієнта заяви про ухвалення додаткового рішення по справі №920/1295/25.
За домовленістю сторін, із врахуванням вимог клієнта щодо предмета позовних вимог, важливості справи для Клієнта, кількості часу, необхідного для підготовки правової позиції Клієнта, вартість наданих послуг складає 20000,00 грн., станом на 15.12.2025 будь-які зауваження щодо якості наданих послуг у Клієнта відсутні.
Згідно ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення (вх. №6042 від 16.12.2025) відповідач зазначає, що позивачем договору про надання правової допомоги № 25/11 від 25.11.2025 з адвокатом Петрищевим О.О. до матеріалів справи не долучено, що унеможливлює оцінку доручення наданого позивачем адвокату та обсягу правничої допомоги. Проаналізувавши перелік наданих послуг, згідно акта приймання-передачі адвокатських послуг, відповідач вважає, що безпідставним є включення в акт послуг з правового аналізу первинних бухгалтерських та господарських документів Клієнта пов`язаних з виконанням Договору найму обладнання № 01-04/2024 від 01.04.2024 на предмет їх належності та достатності як доказів в судовій справі № 920/1295/25, надання правових консультацій та підготовка контраргументів з приводу позиції відповідача у справі, з огляду на те, що вказані дії не можуть становити окремого виду правничої допомоги, оскільки фактично охоплюються змістом наданої послуги з підготовки заперечень на додаткові пояснення, які в акт включені окремо. Позивач під час подання позовної заяви самостійно визначив, що ця справа не є складною, тому на переконання відповідача сума витрат на правничу допомогу є необґрунтовано завищеною. Рішення, як і справа не впливають на репутацію позивача, і не викликають публічного інтересу, тому заявлена представником відповідача сума витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі не є співмірною зі складністю справи, у стягненні заявлених витрат має бути відмовлено.
Згідно ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. 
За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. 
Згідно ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 632 Цивільного кодексу України унормовано поняття ціни договору. Так, за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Ціна в договорі про надання правової допомоги є істотною умовою, встановлюється за домовленістю сторін шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару. Ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення.
Отже, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу є не лише компенсацією стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених нею витрат, але й у певному сенсі має спонукати іншу сторону, утримуватися від подання безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб (постанови від 05.09.2019 у справі № 826/841/17, від 24.10.2019 у справі № 820/4280/17, від 25.10.2019 у справі № 826/13270/16).
В рішенні Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) (щодо справедливої сатисфакції) від 01.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" суд послався на те, що угоди про виплату адвокату частки від виграшу об`єднують лише заявника і його адвоката. Проте така угода не є обов`язковою для ЄСПЛ, який має не лише оцінити розмір судових витрат з точки зору їх дійсності, але й дати оцінку умові розумності їх розміру. Внаслідок цього, ЄСПЛ зробив висновок про те, що він буде ґрунтуватися на інших доказах, зокрема на кількості годин, витрачених на роботу, кількість адвокатів, які знадобилися для ведення справи, а також на розмірах їх гонорарів.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”).
При цьому, втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом в частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому в статті 43 Конституції (Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду).
Виходячи з наданих представником позивача доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду цієї справи, суд виходить із загальних критеріїв оцінки послуг з надання правової (правничої) допомоги з урахуванням обсягу та змісту підготованих адвокатом документів, а саме: заява про вступ у справу як представник позивача, клопотання про відкладення судового засідання, заява про наявність судових витрат, заперечення на додаткові пояснення відповідача у справі, клопотання про долучення документів, заява про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, заява про ухвалення додаткового рішення.
Представник позивача брав участь у судових засіданнях у справі: 05.12.2025, 11.12.2025.
З урахуванням вищевикладеного, предмета позову, фактичних обставин справи, враховуючи надані представником позивача докази, суд дійшов висновку, що предмет доказування у справі № 920/1295/25 охоплює незначну кількість доказів, фактів та обставин, а також не потребує додаткового детального вивчення судової практики. Зважаючи на час, необхідний для дослідження наявної в матеріалах справи кількості доказів, нескладний характер спору, враховуючи той факт, що позовну заяву, клопотання про долучення доказів в обгрунтування позову подано до суду керівником позивача, а не адвокатом Петрищевим О.О., суд приходить до висновку про те, що розмір заявлених до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу позивачем завищено.
Разом з цим суд дійшов висновку, що правовий аналіз первинних бухгалтерських та господарських документів клієнта пов`язаних з виконанням Договору найму обладнання № 01-04/2024 від 01.04.2024, надання правових консультацій та підготовка контраргументів з приводу позиції відповідача є складовою частиною підготовки заперечення позивача на додаткові пояснення відповідача.
Щодо підготовки та направлення заяви про ухвалення додаткового рішення суд зазначає наступне.
Згідно правового висновку, вкладеного у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду № 910/9714/22 від 02.02.2024 заява сторони про розподіл судових витрат фактично є дією спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною. З огляду на що подання стороною заяви про розподіл судових витрат не може бути ототожнено з витратами на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи по суті спору, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.
Суд звертає увагу, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).
Дослідивши подані заявником докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, перевіривши відповідність цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), витрачений час та обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем до відшкодування розмір судових витрат на правничу допомогу у цій справі не в повній мірі відповідає критеріям розумності, співмірності та пропорційності, тому використовуючи свої дискреційні повноваження, з урахуванням усіх встановлених вище обставин, суд дійшов висновку, що справедливим та співрозмірним є стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. 
Керуючись ст. 2, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Рентал Бізнес” (40022, м. Суми, вул. Привокзальна, буд. 25, код ЄДРПОУ 38397217) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Енергосервіс” (42703, Сумська область, м. Охтирка, вул. Армійська, буд. 1, код ЄДРПОУ 39126190) 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

2. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

3. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складене та підписане суддею 03.03.2026.

Суддя	Є.А. Жерьобкіна