ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/7026/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року (суддя Артоуз О.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними скасування податкових повідомлень-рішень,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними скасування податкових повідомлень-рішень.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року позов задоволено.
Суд вирішив визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 28.04.2025 № 0333188-2411-0829-UA23060070000082704, від 28.04.2025 № 0333187-2411-0829-UA23060070000082704, від 28.04.2025 № 0333186-2411-0829-UA80000000000126643.
Стягнути з Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 166, ідентифікаційний код 44118663) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКГІП НОМЕР_1 ) судові виграти, а саме: витрати на правову допомогу у сумі 1 000 (одна тисяча) гривень та судовий збір у сумі 1211,20 грн.
Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що позивач до ГУ ДПС у Запорізькій області з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності позивача а також розміру загальної площі об`єктів житлової та/ або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності позивача не зверталась.
Також зазначено, що всупереч п. 10.3 ст. 10, пп. 12.3.2 п. 12.3 ст. 12, пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПКУ Запорізькою міською радою одночасно встановлено різні ставки податку (0 відсотків та 1 відсоток мінімальної заробітної плати) для одного типу нерухомості (кватири, будинки та різні типи об`єктів).
Також зазначено, що витрати на професійну правничу допомогу є необґрунтованими.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Хортицьким РВ УМВС України в Запорізькій області 23.05.2000.
Згідно відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на праві власності належать:
квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 47,66 кв.м.;
2/3 квартири за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 69,46 кв.м. (46,31 кв.м);
квартира за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 52,5 кв.м.;
квартира за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 48,8 кв.м.
Загальна площа належного позивачу нерухомого майна, окрім земельних ділянок, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно становить 194,97 кв.м. (з яких 146,17 кв.м. в м. Запоріжжя та 48,8 кв.м в м. Київ).
Головним управлінням ДПС у Запорізькій області проведено розрахунок податку на об`єкти нерухомого майна, які належать позивачу та сформовано податкові повідомлення – рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2024 рік:
від 28.04.2025 № 0333188-2411-0829-UA23060070000082704 на суму податкового зобов`язання 1 951,34 грн. щодо об`єкту - квартира за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 69,46 кв.м.;
від 28.04.2025 № 0333187-2411-0829-UA23060070000082704 на суму податкового зобов`язання 2 212,32 грн. щодо об`єкту - квартира за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 52,5 кв.м.,
від 28.04.2025 № 0333186-2411-0829-UA80000000000126643 на суму податкового зобов`язання 3 084,61 грн. щодо об`єкту - квартира за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 48,8 кв.м.
Вказані податкові повідомлення – рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки направлено на адресу позивача 26.05.2025 та отримано ним 09.06.2025.
Не погодившись із податковими повідомленнями – рішеннями, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскаржених податкових повідомлень-рішень не було доведено.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується. 
Відповідно до пункту 8.1 статті 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.
Відповідно до пункту 8.3 статті 8 ПК України до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
Відповідно до підпункту 10.1 статті 10 ПК України до місцевих податків належить податок на майно.
Згідно із підпунктом 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 ПК України податок на майно складається, в тому числі, із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Особливості нарахування та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, передбачені у статті 266 ПК України.
Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України).
Пункт 266.4 статті 264 ПК України унормовує питання надання платникам податків пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:
а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;
б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;
в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.
Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Відповідно до підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 ПК України сільські, селищні, міські ради встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).
Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.
Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.
Сільські, селищні, міські ради мають право встановлювати пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів нежитлової нерухомості, що розташовані на території індустріального парку та перебувають у власності учасників індустріального парку, включеного до Реєстру індустріальних парків. На такі рішення не поширюється дія підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпунктів 12.3.3 і 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 (у частині строку прийняття та набрання чинності рішеннями) та пункту 12.5 (у частині строку набрання чинності рішеннями) статті 12 цього Кодексу та Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».
Підпункт 266.4.3 пункту 266.4 статті 266 ПК України містить застереження, що пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до: об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту; об`єкта/об`єктів оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).
Відповідно до пунктів 30.1, 30.2 статті 30 ПК України, податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті. Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.
Відповідно до пункту 30.9 статті 30 ПК України податкова пільга надається шляхом: а) податкового вирахування (знижки), що зменшує базу оподаткування до нарахування податку та збору; б) зменшення податкового зобов`язання після нарахування податку та збору; в) встановлення зниженої ставки податку та збору; г) звільнення від сплати податку та збору.
Відповідно до пункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Пункт 24 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР передбачає, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.
Відповідно до статті 69 Закону № 280/97-ВР органи місцевого самоврядування відповідно до Податкового кодексу України встановлюють місцеві податки і збори. Місцеві податки і збори зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України з урахуванням особливостей, визначених Податковим кодексом України.
Як встановлено судом, на виконання вимог підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 264 ПК України Запорізька міська рада рішенням від 28.01.2015 № 5 прийняла Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки). З урахуванням подальших змін до підпункту 2.5.2 пункту 2.5 «Ставка податку» Положення останнім визначено, що ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, починаючи з 1 січня 2017 року становить 1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування за винятком об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, для яких встановлюється нульова ставка податку, а саме:
- квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв. метрів;
- будинку/будинків, загальна площа яких не перевищує 250 кв. метрів;
- різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), загальна площа яких не перевищує 370 кв. метрів.
Підпункт 2.4.1 пункту 2.4 Положення (в редакції рішення Запорізької міської ради від 26.02.2016 № 30) передбачає, що база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:
а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;
б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;
в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.
Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Відповідно до абзацу 2 підпункту 2.4.1 пункту 2.4 Положення пільги з податку, що сплачується на території міста Запоріжжя, з об`єктів житлової нерухомості для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.
Відповідно до підпункту 12.4.3 пункту 12.4 статті 12 ПК України до повноважень сільських, селищних, міських рад, військових адміністрацій та військово-цивільних адміністрацій щодо податків та зборів належить прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.
Пунктом 12.5 статті 12 ПК України передбачено, що офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів, а також зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг або про внесення змін до таких рішень є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.
Суд вірно встановив, що рішення Запорізької міської ради від 28.01.2015 № 5 (з урахуванням рішень про внесення змін до нього) є нормативно-правовим актом, приписи якого зокрема змінюють для позивача права та обов`язки, є способом реалізації владних управлінських функцій радою як суб`єктом владних повноважень відповідно до комплексного правового регулювання в межах розсуду цього органу, з урахуванням інтересів членів територіальної громади та кожного члена цієї громади, а також згідно з приписами підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 ПК України. Дане рішення не визнано протиправним, не скасовано в судовому або іншому порядку, внаслідок чого є обов`язковим як для позивача, так і для відповідача у справі.
Як було встановлено судом, за позивачем обліковуються об`єкти житлової нерухомості, розташований у м. Запоріжжя, загальною площею 146,17 кв.м.
Відповідачем при розрахунку податку податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2024 рік, застосовано пільгу у вигляді зменшення бази оподаткування 60 кв.м., а не 120 кв.м.
Суд дійшов вірного висновку, що податкові повідомлення-рішення від 28.04.2025 № 0333188-2411-0829-UA23060070000082704 на суму податкового зобов`язання 1 951,34 грн. щодо об`єкту - квартира за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 69,46 кв.м. та від 28.04.2025 № 0333187-2411-0829-UA23060070000082704 на суму податкового зобов`язання 2 212,32 грн. щодо об`єкту - квартира за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 52,5 кв.м. є такими, що винесені з порушенням вимог чинного законодавства, а отже підлягають скасуванню.
Рішенням Київської міської ради від 23.06.2011 № 242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві» зі змінами та доповненнями, затверджено Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в м. Києві.
Відповідно до п. 4.1. Положення № 242/5629, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.
Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Пільги з податку, що сплачується на території м. Києва з об`єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб не застосовуються до: об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої пунктом 4.1 цього пункту; об`єкта/об`єктів оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).
Згідно п.7.1. та 7.2. Положення, 7.1. обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості, виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Як встановив суд першої інстанції, загальна площа об`єктів нерухомого майна, належних позивачці, розташованих у м. Київ становить 48,8 кв.м., що є меншим аніж пільгова величина 60,00 кв.м., а отже має оподатковуватися за ставкою 0%. 
Колегія суддів погоджується з судом прешої інстанції, щр податкове повідомлення – рішення від 28.04.2025 № 0333186-2411-0829-UA80000000000126643 на суму податкового зобов`язання 3 084,61 грн. щодо об`єкту - квартира за адресою: АДРЕСА_5 є неправомірним та підлягає скасуванню.
Щодо витрат на правничу допомогу.
Вирішуючи питання розподілу витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції зазначив, що зважаючи на предмет спору, незначну складність адміністративної справи, обсяг наданих послуг та задоволених позовних вимог, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. є не співмірними зі складністю адміністративної справи та часом витраченим на надання правничої допомоги, у зв`язку з чим підлягають зменшенню до 1 000,00 грн. 
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.
У матеріалах справи наявні витяг з договору про надання правової допомоги від 15.07.2025 № 03/25, витяг додаткової угоди № 1 до договору, копія платіжної інструкції від 07.08.2025 № 791009401 на суму 5 000,00 грн.
Судом було вірно враховано вимоги статей 134, 139 КАС України при вирішенні питання розподілу витрат на правничу допомогу.
Доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують.
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 
Постанова у повному обсязі складена 11 березня 2026 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак 

суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш