Доманівський районний суд Миколаївської області 

Справа № 475/1394/25 

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

10 квітня 2026 р.	с-ще Доманівка	

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої- судді: Єгорової Н.І..,
при секретареві : Маковецькій Л.А.,
за участі представника: ОСОБА_1 ,
заявника ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Доманівка цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Прибузька сільська рада Вознесенського району Миколаївської області, Доманівська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення ,

В С Т А Н О В И В:
Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір – ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, а саме- житловий будинок , земельну ділянку площею 2,0000 га та земельну ділянку площею 6,4248 га. За життя, на випадок смерті ОСОБА_3 розпорядилася належним їй майном і склала заповіт, яким заповіла усе належне їй майно своєму сину ОСОБА_2 . Інших спадкоємців немає.
Після смерті матері зявник фактично володіє та користується всім майном, яке належало його матері, помилково вважаючи, що прийняв спадщину за заповітом.
Звернувшись до Доманівської державної нотаріальної контори Миколаївської області для оформлення спадкових прав , заявник отримав Постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, в зв`язку з тим, що ним не підтверджено постійне проживання з матір`ю на час відкриття спадщини,оскільки в Довідці від 25 листопада 2025 року № 732-1, зазначається, що на день смерті з померлою зареєстрованих не було. 
На момент смерті матір проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
За вказаною адресою разом зі своєю матір`ю фактично проживав і заявник на протязі останніх трьох років, хоча зареєстрований був за іншою адресою: АДРЕСА_2 . Необхідність проживання разом з матір`ю виникла через хворобливий стан її здоров"я, який виник після перенесених нею два інсульти, в результаті яких вона була лежачою, потребувала постійного догляду вдень та вночі, оскільки крім мене у матері близьких родичів не було. 
Заявник піклувався про неї, забезпечував її всім необхідним, в тому числі ліками, харчуванням, ніс всі витрати, пов`язані з побутом, оплатою комунальних послуг, а коли мати померла, 'здійснив її поховання, оплатив вартість ритуальних послуг.
Так, як спільне проживання заяника з матір`ю не було зареєстроване за однією адресою, ОСОБА_2 змушений звернутися до суду з вказаною заявою.Встановлення даного факту необхідне для оформлення спадкових прав.
Заявник ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримали та просили про її задоволення.
Заінтересовані особи представників в судове засідання не надіслали, надали заяви про розгляд заяви без їх участі , проти задоволення заяви не заперечували. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши пояснення заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 03 вересня 2024 . 
Після її смерті відкрилась спадщина , яка складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер 4822780900:16:000:0190, та земельної ділянки площею 6,4248 га, кадастровий номер 4822780900:16:000:0210, що розташовані в межах території Прибузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області.
За життя, на випадок смерті, ОСОБА_3 розпорядилася належним їй на праві власності майном і заповіла усе своє майно сину ОСОБА_2 , про що свідчить копія заповіту №422 від 11.10.2013. 
Інших спадкоємців не встановлено, про що свідчить витребувана ухвалою суду копія спадкової справи №155/2025, що заведена після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заявник ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_2 . Спадкодавець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 25.11.2025 ,№732-1 , виданою відділом ЦНАП Прибузької сільської ради.
Заявник ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 .
Родинні стосунки між заявником та спадкодавцем підтверджені копією свідоцтва про народження. 
Заявник проживав разом зі своєю матір`ю на протязі останніх трьох років і на момент її смерті, хоча зареєстрований був за іншою адресою: АДРЕСА_2 . Необхідність проживання разом з матір`ю виникла через хворобливий стан її здоров"я, який виник після перенесених нею два інсульти, в результаті яких вона була лежачою, потребувала постійного догляду вдень та вночі, оскільки крім мене у матері близьких родичів не було. 
Заявник піклувався про неї, забезпечував її всім необхідним, в тому числі ліками, харчуванням, ніс всі витрати, пов`язані з побутом, оплатою комунальних послуг, а коли мати померла, 'здійснив її поховання, оплатив вартість ритуальних послуг.
Факт постійного проживання заявника разом із матері"ю за її місцем реєстрації підтверджуються в судовому засідання поясненнями свідків.
Так, свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , допитані в судовому засіданні, пояснили, що проживають в одному населеному пункті разом із заявником досить тривалий час. Останніх декілька років, ОСОБА_8 проживав білі матері, так як вона постійно хворіла та потребувала постійного стороннього догляду. Останнім часом ОСОБА_9 була лежача, не могла себе обслужити, а єдиний син ОСОБА_8 постійно знаходився біля неї, тобто проживав за місцем проживання матері.
Маючи заповіт на спадкове майно, заявник отримав постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як заявник не може документально підтвердити, що постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно з статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч.1,2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
На підставі ч.3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.
Згідно з пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, у редакції на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.
Згідно з пунктами 3.19, 3.20 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, у редакції чинній на момент звернення заявника до нотаріуса, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини підтверджується: витягом з реєстру територіальної громади; довідкою про реєстрацію місця проживання; іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (паспортом громадянина України, виготовленим у формі книжечки, з відміткою про реєстрацію постійного місця проживання громадянина, якщо спадщина відкрилась до 01 грудня 2021 року, рішенням суду тощо).
Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.
Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
Досліджденими в судовому засіданні доказами встановалено, що ОСОБА_2 хоч і був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , однак, на момент смерті матері постійно проживав за місцем її реєстрації і проживання . .
Відповідно до ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Частиною 2 ст.315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Враховуючи, що встановлення факту постійного проживання заявника разом із спадкодавцем на момент смерті останнього необхідний для оформлення спадкових прав, а іншим способом заявник не може підтвердити даний факт, суд вважає доцільним заяву ОСОБА_2 задовольнити та встановити факт його постійного проживання з матір"ю на момент її смерті.
Керуючись ст.ст.5, 76, 133, 141, 258, 264,265,293, 294, 315-319 ЦПК України, суд 

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.
Встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно проживав разом з матір"ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , на час відкриття спадщини.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі розгляду справи у відсутності осіб- з моменту отримання його копії. 

Суддя : 	Н. І. Єгорова