Справа № 279/2971/21
1-в/279/125/26 
У Х В А Л А 
08 квітня 2026 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі: судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені клопотання начальника державної установи "Коростенська виправна колонія (№71)" про приведення вироку суду до вимог кримінального законодавства відносно засудженого ОСОБА_3 , 
В С Т А Н О В И В :

Начальник ДУ "Коростенська ВК (№71)" звернувся до суду з клопотанням про приведення вироку суду до вимог кримінального законодавства відносно засудженого ОСОБА_3 . 
Клопотання мотивовано тим, що вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31.08.2020 року ОСОБА_3 засуджений за ст. 263 ч1, 75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Вирок набрав законної сили 01.10.2020. За даним вироком ОСОБА_3 : - 01.10.2017, 03.10.2017 року вчинив злочин, передбачений ст. 263 ч.1 КК України. 
За вироком від 11.02.2021 року ОСОБА_3 засуджений Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст. 190 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України з урахуванням вироку Коростенського міськрайсуду Житомирської області від 31.08.2020 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити 3 роки п/в. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки. Вирок набрав законної сили 16.03.2021. За даним вироком ОСОБА_3 : - 30.06.2018 року заволодів чужим майном, шляхом обману (шахрайство), завдавши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_4 на суму 950 гривень.
За вироком від 06.08.2021 року ОСОБА_3 засуджений Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст. 186 ч.2, 121 ч.2, 70 ч.1 КК України до 7 років п/в. Згідно ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Коростенського міськрайсуду Житомирської області від 11.02.2021 року, остаточно до відбуття призначити 7 років 3 місяці позбавлення волі. Строк покарання рахувати з 11.04.2021 року. Вирок набрав законної сили 07.09.2021 року. За даним вироком ОСОБА_3 : 10.04.2021 року вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст.186ч2, 121ч2 КК України. 
Заарештований згідно матеріалів справи 11.04.2021 року. 
Початок строку покарання 11 квітня 2021 року.
Кінець строку покарання 11 липня 2028 року. 
Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману за вироком Коростенського міськрайсуду Житомирської області від 11.02.2021 року і підпадає під дію Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», просив привести вищевказані вироки судів у відповідність до вимог чинного законодавства. 
Установа, засуджений та прокурор належним чином повідомлялись про час та місце розгляду клопотання. Прокурор просив привести вироки судів відносно ОСОБА_3 у відповідність до вимог кримінального законодавства.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
09.08.2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).
Зокрема, вказаним законом викладено нову редакцію ст. 51 КУпАП.
Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.
Тобто, інкриміноване особі у межах кримінального провадження викрадення чужого майна (крадіжка) на суму до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень і такі діяння не є кримінально караними, відповідно до диспозицій частин статті 185 КК України.
Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Розділу IV Податкового кодексу України для відповідного року. Вказаною нормою Закону передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.
Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня - 1762 грн..
З огляду на наведене, оскільки за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.02.2021 ОСОБА_3 заволодів чужим майном, шляхом обману (шахрайство), а саме 30.06.2018 на суму 950 гривень, де розмір викраденого майна менший ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян (станом на день його скоєння), вчинене ним діяння за ч.2 ст. 190 КК України, відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ, не є кримінально караним на даний час, а тому суд дійшов висновку про необхідність звільнення засудженого від призначеного покарання, у зв`язку з усуненням караності діяння.
За вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31.08.2020 ОСОБА_3 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, тобто за незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06.08.2021 р. засуджено за вчинення злочинів, передбачених ст.186 ч.2,121 ч.2 КК України, тобто за грабіж та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, які не підпадають під зміни внесені Законом №3886-IX. 
Оскільки, засуджений ОСОБА_3 підлягає звільненню від покарання призначеного вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.02.2021, у зв`язку з усуненням караності діяння, то підстави застосування ст.71 КК України відпали.
Водночас, ОСОБА_3 підлягає відбуттю покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06.08.2021 за ст.ст. 186 ч.2, 121 ч.2, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 7 років.
Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).
Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).
Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.
Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, ч. 2 ст.74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.
На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття покарання, призначеного вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.02.2021 року за ст.ст. 190 ч.2,70 ч.4,75,76 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.
Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06.08.2021 року за ст.ст. 186 ч.2, 121 ч.2, 70 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. 
Строк покарання рахувати з 11.04.2021 року.
Копію ухвали направити до ДУ «Коростенська ВК (№71)», прокурору, засудженому. 
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в семиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя         ОСОБА_1