Справа № 507/1512/25
№ 2/505/1843/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Подільськ
Подільський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючої - судді Ващук О.В.,
за участю секретаря судового засідання Федорцової І.С.,
представника Органу опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації Одеської області Бочарової І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Подільськ цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації Одеської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, треті особи: ОСОБА_2 ; Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),

встановив:
10 жовтня 2025 року на підставі ухвали Ананьївського районного суду Одеської області від 28 серпня 2025 року до Подільського міськрайонного суду Одеської області надійшла вказана позовна заява. 
В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька дитини внесено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері).
У зв`язку з не створенням відповідачкою належних умов утримання дитини в сім`ї, малолітню дитину перевели у дитяче відділення Подільської міської лікарні. 30.01.2025 року ОСОБА_1 написала заяву про тимчасове влаштування дитини в сім`ю патронатного вихователя.
Розпорядженням Подільської районної державної адміністрації Одеської області №22/25 від 05 лютого 2025 року «Про влаштування малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сім`ю патронатного вихователя» - влаштовано з 06.02.2025 року у сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 на тимчасове перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 3 місяців. 
Згідно розпорядження Подільської районної державної адміністрації Одеської області №82/25 від 02 травня 2025 року «Про продовження терміну перебування малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сім`ї патронатного вихователя» - продовжено з 06.05.2025 року, строком на 3 місяці, перебування малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_2 . 
ОСОБА_1 свого житла не має, мешкає у будинку своєї матері ОСОБА_4 , яка має своїх трьох дітей, умови проживання сім`ї незадовільні, в приміщенні безлад, не прибрано, запасів продуктів харчування не має, умов для повернення дитини в сім`ю не створені. ОСОБА_1 , інші родичі жодного разу не відвідали малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не брали участь в її вихованні, не піклувалися про фізичний, психічний розвиток дитини, навіть не цікавилися її здоров`я, не надавали матеріальну допомогу, інших видів допомоги на утримання дитини. ОСОБА_1 самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, повідомила, що дитину вона не бажає повертати, про що свідчить її заява від 16.06.2025 року.
Окрім того, ОСОБА_1 була позбавлена батьківських прав відносно двох дітей, одна дитина виховується в сім`ї батька в м. Одеса.
Позивач просить також стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення з даним позовом до суду і до досягнення дитини повноліття.
Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 16 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від  05 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду 
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердила обставини викладені у позовній заяві, крім того, пояснила, що після народження дитини, до органу опіки та піклування з пологового відділення надійшло повідомлення про те, що мати хоче від дитини відмовитися, дитину було влаштовано у патронатну сім?ю, за весь час перебування там дитини, мати не цікавилася нею, зазначила, що у відповідача практично відсутній материнський інстинкт, а тому просила, суд задовольнити позов. 
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, оскільки вона не спроможна виховувати дитину.
Третя особа ОСОБА_2 не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена судом про час і місце розгляду справи, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги повністю підтримує, також зазначила, що за весь час перебування дитини у її сім?ї відповідач - мати дитини жодного разу не цікавилася нею.
Представник третьої особи, Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надала клопотання про розгляд справи у відсутності представника відділу.
Заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька дитини зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері), що підтверджується відповідно свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00049209640 від 04 лютого 2025 року.
Згідно копії заяви від 30 січня 2025 року ОСОБА_1 просила начальника служби у справах дітей Куяльницької сільської ради, влаштувати її дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на три місяці у патронатну службу, у зв?язку з матеріальним становищем. 
Розпорядженням Подільської районної державної адміністрації Подільської районної військової адміністрації Одеської області №22/25 від 05 лютого 2025 року «Про влаштування малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сім`ю патронатного вихователя» - з 06.02.2025 року влаштовано у сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 на тимчасове перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 3 місяців. 
Згідно розпорядження Подільської районної державної адміністрації Подільської районної військової адміністрації Одеської області №82/25 від 02 травня 2025 року «Про продовження терміну перебування малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сім`ї патронатного вихователя» - продовжено з 06.05.2025 року, строком на 3 місяці, перебування малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Окрім того, рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10 січня 2013 року ОСОБА_1 позбавлена батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (справа №1516/5638/2012) та рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 17 серпня 2023 року ОСОБА_1 позбавлена батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (справа №507/1059/23).
Згідно характеристики №02-53/398 від 28 липня 2025 року, наданої старости Вестерничанського старостинського округу ОСОБА_8 - ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в с. Малий Куяльник, Подільського району, Одеської області в будинку матері. За час проживання на території Куяльницької сільської ради зарекомендувала себе з негативної сторони, не працює, дітей яких народжує залишає у дитячому будинку. 
Відповідач ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дитини ухиляється свідомо, без поважних на те причин.
Так, судом встановлено, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не піклуються про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не турбується про створення належних умов для її проживання.
Відповідно до акту обстеження умов проживання, проведеного з метою перевірки умов проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та можливості повернення дитини в сім?ю за адресою АДРЕСА_2 , було виявлено, що в будинку брудно, та не прибрано, брудна постільна білизна, чути неприємний аромат бруду та зіпсованої їжі. Посуд не митий, із залишками цвілих продуктів. Окрім того, зазначено, що під час бесіди з матір`ю, було з`ясовано, що вона не виявляє занепокоєння щодо стану дитини та не виявляє бажання повернути її до себе. Мати повідомила, що життя дитини її не цікавить. 
Вищезазначені докази, у своїй сукупності свідчать про те, що відповідач неналежно виконує свої батьківські обов`язки, фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для ї? нормального самоусвідомлення.
Будь-яких доказів на спростування цих обставин відповідач ОСОБА_1 суду не надала, не встановлено таких і судом.
Орган опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації Одеської області у своєму висновку від 29 липня 2025 року №01-24/478 вважає що позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відносно її малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є доцільним і відповідає її інтересам. 
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд з такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства.
Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України "Про охорону дитинства").
Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).
Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України.
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частини дев`ята-десята статті 7 СК України).
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення й розвитку; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до дитини та її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти тощо.
Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. 
Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17, від 06 вересня 2023 року у справі № 545/560/21.
Повторна та тривала нездатність виконувати батьківські обов`язки, нехтування ними, призводить до того, що дитина залишається без батьківського піклування, контролю чи допомоги, необхідних для її фізичного чи психічного благополуччя, а умови та причини нездатності виконувати батьківські обов`язки чи їх нехтування неможливо усунути. На підтвердження цього заявником мають бути надані належні, достовірні та достатні докази.
Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідно зробити все можливе, щоб зберегти особисті стосунки та, якщо це доречно, відновити сімейні стосунки.
У рішенні від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України" (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України", заява № 39948/06, зазначено, що відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.
У справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).
За загальним правилом, доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останньої батьківських прав, покладено на позивача.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Судом достеменно встановлено, що ОСОБА_1 з 30 січня 2025 року залишила дитину, з того часу не підтримує жодних зв`язків, не приймає жодної участі в її вихованні та утриманні.
Крім того, дослідивши матеріали справи суд вважає, що має місце винна поведінка відповідачки ОСОБА_1 по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_3 , що виразилась у нехтуванні обов`язками матері по забезпеченню дитини необхідним харчуванням, медичним доглядом, одягом, створенням належних умов для проживання, а також спілкування з дитиною в необхідному обсязі.
При цьому, суд також бере до уваги вищезазначений письмовий висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав відносно дитини, який у судовому засіданні підтримав представник органу опіки та піклування ОСОБА_1 .
Згідно ст.12 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною у 1991 році, держави учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.
Відповідно до положень ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також з питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав.
Враховуючи, що дитина відповідача на час розгляду справи є малолітньою і за своїм віком не здатна сформулювати власні погляди щодо вирішення даного спору, тому суд вважає заслуховувати судом недоцільним.
Враховуючи, що матеріалами справи доведено невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, оскільки вона фактично самоусунулася від виховання дитини, не створює належних умов для утримання дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний та моральний розвиток, суд вважає, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а також враховуючи характер її поведінки, відношення до виконання своїх батьківських обов`язків, яке не змінилося і після пред`явлення даного позову, суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених статтею 164 СК України, для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, з огляду на її свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо виховання малолітньої дитини ОСОБА_3 .
При таких обставинах, з метою захисту інтересів дитини та з урахуванням всіх обставин справи та наявних у справі доказів, суд вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав стосовно її дитини та направити копію цього рішення органу ДРАЦС для внесення відповідної відмітки до актового запису про позбавлення матері батьківських прав.
Слід звернути увагу, що відповідно до частини першої статті 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною, а згідно з частинами першою-другою статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав; поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом.
Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При визначенні розміру аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача, суд враховує, що вона є особою молодого віку, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, тому визначає аліменти на дитину з відповідача в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду із позовом 31 липня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
Враховуючи, що відповідачка, яка є матір?ю дитини, за рішенням суду позбавлена батьківських прав і на час розгляду даної справи дитині не призначено опікуна, тому вказані аліменти слід стягнути на користь особи чи закладу, на утриманні якого перебуватиме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Оскільки при подачі позову Орган опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації Одеської області звільнявся від сплати судового збору на підставі п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», а позов задоволено у повному обсязі, тому в порядку ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 2422,40 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 264-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:
Позов Органу опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації Одеської області задовольнити.
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянку України, уродженку м.Котовськ (нова назва м. Подільськ), Одеська область, батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь особи чи закладу, на утриманні якого перебуватиме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 31 липня 2025 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь держави судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. 
Відомості про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянки України, стосовно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внести до актового запису №51 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 04 лютого 2025 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).
Роз`яснити відповідачу право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Орган опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації Одеської області (місце знаходження: просп. Шевченка, 2, м. Подільськ, Одеська область).
Відповідач: ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Третя особа: ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Третя особа: Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), (місце знаходження: просп. Шевченка, 16, м. Подільськ, Одеська область).
Текст рішення складено 26 лютого 2026 року.

Суддя    О.В. Ващук