Єдиний унікальний номер 305/436/26
Номер провадження 2/305/168/26

РІШЕННЯ
Іменем України

24.04.2026 м. Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Ластовичака В.Ю., за участі секретаря судового засідання Біроваш О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

До суду 11.02.2026 надійшов позов, поданий у електронній формі Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому представник зазначає, що 22.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 8186125, відповідно до умов якого Позикодавець передав Позичальнику кредит у сумі 3 000 грн, строком на 360 днів з фіксованою процентною ставкою 0,95 % щоденно на залишок заборгованості за тілом, комісія за надання 17,25 % від суми наданого кредиту, а Позичальник прийняла на себе обов?язок повернути таку ж суму грошових коштів та сплатити Позикодавцю проценти від Суми позики та всі інші платежі, пов?язані з виконанням цього Договору. Товариство свої зобов?язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами договору позики. Відповідач належним чином зобов`язання не виконувала в наслідок чого утворилася заборгованість у сумі 10 416 грн.
16.09.2025 між первісним позивачем та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 16/09/25, відповідно до якого ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло права вимоги до боржника. Станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача перед ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» становить 10 416 грн, з них 3 000 грн - заборгованість за сумою позики, 2 166 грн - заборгованість за процентами, яка ним не сплачена, 5 250 грн- сума пенею/неустойкою.
Тому, покликаючись на статті 512, 514, 516, 525, 598, 599, 610, 615, 625, 1050 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 10 416 гривень, а також судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в розмірі 2 662,40 гривень, та витрат на правничу допомогу у розмірі 4 500 гривень.
Ухвалою від 12.02.2026 відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 12.03.2026та витребувано докази, у зв`язку із неявкою учасників відкладено на 15.04.2025, коли перейшов до стадії ухвалення рішення оголошення якого призначив на 24.04.2026.
12.03.2026 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив, якому вона зазначає, що не заперечує факту отримання кредитних коштів у розмірі 3 000 грн, однак не погоджується із розміром заявленої до стягнення суми заборгованості, оскільки вважає її завищеною, необгрунтованою та такою, що не відповідає принципам розумності, справедливості та співмірності відповідальності.
Зазначає, що позивач звернувся до суду через декілька місяців після укладення договору, строк дії якого на момент подачі позову не закінчився.
Окрім того, у документах позивача наявні розбіжності щодо сум здійснених нею платежів, оскільки у таблиці зазначено, що нею сплачено 1 994,25 грн, тоді як вона в дійсності сплатила 2 121,75 грн, у розрахунку зазначено період з 22.12.2025 по 21.01.2026, тоді як кредит було видано 22.07.2025. У таблиці розрахунку одна й та сама сума повторюється кілька разів, що більше схоже на технічну таблицю, ніж на фактичний розрахунок заборгованості.
Щодо переходу права вимоги до позивача, зазначає, що у самому договору факторингу відсутні ПІБ відповідачки, її номер кредиту та розмір заборгованості, у реєстрі переходу права вимоги відсутні дата та номер, що унеможливлює встановлення моменту передачі права вимоги. Даний факт на її думку не доводить факт переходу права вимоги. 
Також зазначає, що позивачем не було повідомлено її про перехід права вимоги до нього .Щодо нарахування штрафних санкцій зазначає, що відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК Україниу період дії воєнного стану позичальник звільняється від відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання та від сплати неустойки (штрафу, пені).
Також зазначає, що є особою з інвалідністю ІІІ групи, а разом з тим має на утриманні неповнолітню дитину, про що надала відповідні підтвердження.
Щодо витрат на правничу допомогу зазначає, що їх розмір завищеним, а тому просить його зменшити.
У висновку просить не погоджуватися з наданим розрахунком заборгованості, врахувати здійснені платежі, відмовити у стягненні штрафних санкцій, у разі задоволення обмежитися стягненням виключно тіла кредиту.
18.03.2026 засобами електронного зв`язку надійшла відповідь на відзив, у якому позивач зазначає, що на підтвердження дійсності переходу права вимоги надано копію договору факторингу, витяг з реєстру прав вимоги та платіжне доручення щодо оплати за відступлення прав.
Про перехід права вимоги, відповідачка була повідомлення під час направлення їй позовної заяви.
Того ж дня позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, та просив стягнути на його користь заборгованість у сумі 5 166 гривень, з яких 3 000 грн - тіло, 2 166 грн - заборгованість за процентами.
15.04.2026 через канцелярію суду ОСОБА_1 подала заперечення на відповідь на відзив, де просила визнати доводи позивача, викладені у відповіді на відзив необгрунтованими, визнати наданий розрахунок заборгованості неналежним та необгрунтованим доказом, врахувати здійснені платежі при визначенні розміру заборгованості, відмовити у стягненні штрафних санкцій, визнати що позивач не довів належним чином переходу до нього права вимоги за кредитним договором.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, клопотань не подав, у позовній заяві висловлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.
Відповідач про розгляд справи повідомлена, до суду не з`явилася, у відзиві просила розгляд справи провести без її участі.
За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд дослідив матеріали справи, оцінив їх у сукупності та взаємозв`язку і встановив такі обставини.
22.07.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит №8186125, умовами якого встановлено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 3 000,00 грн. строком на 360 днів ( з 22.07.2025 по 16.07.2026 р.), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.95 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17.25% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 517,50 грн.). У разі порушення Позичальником/Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 150 грн за кожен день понадстрокового користування.
Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 467271, що був надісланий на вказану Позичальницею електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2
Згідно листа №23/12/25-25456 від 23.12.2025, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повідомляє та підтверджує, що на банківський рахунок Відповідача на підставі платіжної інструкції № b2d51aaa 46da-4bae-b7a4-5af4dbf926ad (кошти перераховані за посередництвом платіжної установи) перераховано кошти на виконання умов Договору кредиту №8186125, у сумі 3 000 гривень.
Разом з тим, даний факт підтверджено відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0./7-260213/50677-БТ.
Пунктом 5.11. договору встановлено що підписуючи Електронне повідомлення Одноразовим ідентифікатором, Позичальник засвідчує, що його Акцепт є повним та безумовним, тобто він погоджується з усіма без виключення умовами Оферти.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття ідеї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про й прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиці укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз?яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз?яснення логічно пов?язані з нею. (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Таким чином, Позивачем доведено зобов?язання Відповідача за кредитним договором та факт перерахування коштів на її картковий рахунок, що не оспорюється і самою відповідачкою.
За змістом положень ст. 652 ЦК України договір є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
У порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач не виконала свої зобов?язання - не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв?язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором.
Згідно розрахунку заборгованості наданого первісним кредитодавцем відповідачка здійснювала часткові сплати заборгованості, а саме 05.08.2025 о 17:04:31 год у сумі 416,75 грн, 05.08.2025 о 17.05.15 год у сумі 400 грн, 23.08.2025 о 19:35:21 у сумі 577,50 та 25.082025 о 17:24:37 у сумі 600 грн, що в загальному розмірі становить 2 122,50 грн.
Разом з тим, з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 8186125 від 22.07.2026, заборгованість останньої становить 10 416,00 грн, що складається із 3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 166,00 грн. - сума заборгованості за процентами та 5 250,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою.
В подальшому, Кредитодавцем/Первісним кредитором відступлено право вимоги за вказаним вище Договором кредиту, зокрема ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» уклали Договір факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №8186125 від 22.07.2025 р. що відображено у додатках долучених до позовної заяви. 
На умовах, встановлених цим Договором та у відповідності до Глави 73 ЦК України, Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна договору) за плату, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами (Портфель Заборгованості).
Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Частиною 1 ст. 1078 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій.
Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається, відповідач будь-які докази до суду не надав.
Тому справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами чого суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, а саме в розмірі 5 166 гривень, у тому числі 3 000 гривень сума кредиту, 2 166 гривень сума процентів.
Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правової допомоги, зазначених у позовній заяві в розмірі 8 000 гривень, слід зазначити таке.
Ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
22.08.2025 між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ.
Відповідно до п.п. 1.1. Договору Адвокат бере на себе зобов`язання по наданню Клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правової допомоги у відповідності з умовами цього договору, а Клієнт зобов`язується прийняти надану йому правову допомогу та здійснити її оплату у відповідності до умов Договору. 
Сторони в п.п. 4.1. Договору визначили, що Клієнт сплачує на користь Адвоката винагороду, зокрема у розмірі 4 500,00 грн. за Вивчення наявних у Клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів по малозначній справі для формування позовної заяви (500,00 грн.) та підготовку/складання позовної заяви до Боржника за договором кредиту у малозначній справі (4 000,00 грн.), що разом складає 4 500,00 грн.
При визначенні суми відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру (аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 9009/371/18 та в постанові від 05.06.2019 у справі №922/928/18).
У постанові від 19.11.2020 у справі № 734/2313/17 Верховний Суд наголосив, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Ця справа відноситься до категорії нескладних (малозначних) справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку зі стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, на збирання б яких адвокат витратив значний час. У спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають, крім того, позовні вимоги задоволено частково.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia, заява № 58442/00, пункт 154) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.
Таким чином, розподіляючи витрати на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх заявлений розмір, на переконання суду, не відповідає критеріям реальності та розумності таких витрат.
Тому, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, з відповідача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Керуючись статтями 141, 265, Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» заборгованість за кредитним договором № 8186125 від 22.07.2025, у розмірі 5 166 (п`ять тисяч сто шістдесят шість) гривень, у тому числі 3 000 гривень тіло кредиту, 2 166 гривень процентів.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» судові витрати в загальному розмірі 5 422 (п`ять тисяч шістсот шістдесят дві гривні) 40 копійок, що складаються із сплаченого судового збору у розмірі 2 662,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.
Сторони та інші учасники справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал», місцезнаходження: 79029, м. Львів вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28, код ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя         Віктор ЛАСТОВИЧАК