Справа № 308/16061/25

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2026 року         місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої судді – Світлик О.М.,
за участю секретаря судового засідання – Заяць А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації,

В С Т А Н О В И В:

ТДВ «Експрес Страхування» звернулося в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації.
На обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 14.08.2024 між ТДВ «Експрес Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №208.24.05395 (далі – договір страхування), строком дії з 16.08.2024 по 18.08.2025, відповідно до якого було застраховано майнові інтереси власника автомобіля «Toyota C-HR», д.р.н. НОМЕР_1 .
Представник позивача вказує, що 04.04.2025 о 08 год. 30 хв. в м. Ужгород, вул. Капушанська (Перемоги), 143, сталася дорожньо-транспортна пригода: водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Golf», д.р.н. НОМЕР_2 , допустив зіткнення з транспортним засобом «Toyota C-HR», д.р.н. НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.06.2025 у справі №308/5102/25 дорожньо-транспортна пригода відбулася з вини водія ОСОБА_1 . В подальшому постановою Закарпатського апеляційного суду від 10.10.2025 постанову суду першої інстанції залишено в силі.
Представник позивача вказує, що 04.04.2025 до позивача звернувся власник транспортного засобу «Toyota CHR», д.р.н. НОМЕР_1 , із повідомленням, що має ознаки страхового випадку, та заявою про проведення виплати страхового відшкодування для відновлення автомобіля. Відповідно до звіту №189055 про оцінку колісного транспортного засобу від 25.04.2025 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota C-HR», д.р.н. НОМЕР_1 , становить 632007 грн, коефіцієнт фізичного зносу становить 0,00 грн. Згідно з рахунком на оплату №СТО0001918 від 30.04.2025, складеним станцією технічного обслуговування ТОВ «Карат Мотор», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota C-HR», д.р.н. НОМЕР_1 , становить 608196,53 грн. 
Зауважує, що відповідно до умов договору страхування (загальна частина договору, яка розміщена у відкритому доступі на веб-сайті страховика за адресою: https://www.express-insurance.com.ua), вартість транспортного засобу «Toyota C-HR», д.р.н. НОМЕР_1 , на момент укладення договору страхування становить 880000 грн. Згідно з даними звіту №189055 про оцінку колісного транспортного засобу від 25.04.2025 ринкова вартість транспортного засобу «Toyota C-HR», д.р.н. НОМЕР_1 , становить 1140848,41 грн. Відповідно до умов п. 10 договору страхування, якщо протягом строку дії договору ринкова (дійсна) вартість ТЗ збільшиться більш ніж на 20% порівняно з вартістю ТЗ на дату укладення договору, страхувальник зобов`язаний ініціювати укладення додаткової угоди до договору про збільшення страхової суми з доплатою страхового платежу. Вказує, що п. 18 договору страхування передбачено, що якщо страхувальник не здійснив доплату страхового платежу з метою збільшення страхової суми, то у разі настання страхового випадку страховик має право здійснити виплату страхового відшкодування пропорційно до співвідношення страхової суми та ринкової (дійсної) вартості ТЗ на дату настання страхового випадку, з урахуванням інших умов договору. Отже, коефіцієнт пропорційності за даним страховим випадком складає 0,77136.
Представник позивача стверджує, що страхувальнику було запропоновано два варіанти виплати: 
1. На СТО ТОВ «Карат Мотор». СТО надали рахунок на суму 608196,53 грн. З урахуванням коефіцієнту пропорційності сума страхового відшкодування на СТО становитиме 469138,48 грн.
2. На картковий рахунок по звіту незалежного експерта без урахування ПДВ на запасні частини. Сума по звіту становить 539639,47 грн. З урахуванням коефіцієнту пропорційності сума страхового відшкодування на картковий рахунок становитиме 416256,30 грн.
Представник позивача зазначає, що 08.05.2025 страхувальник звернулася із заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок ТОВ «Карат Мотор». Відповідно до страхового акту №3.25.01396-1 та платіжної інструкції №6581364929 від 12.05.2025 ТДВ «Експрес Страхування» було здійснено виплату страхове відшкодування в розмірі 469138,48 грн.
Вказує, що при визначенні розміру заподіяної шкоди у даному випадку суд має виходити із вартості відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу «Toyota C-HR», д.р.н. НОМЕР_1 , згідно із сумою, яка вказана у рахунку, виставленому станцією технічного обслуговування відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу.
Відповідно до умов договору добровільного страхування транспортного засобу у позивача виник обов`язок визначити розмір шкоди на підставі фактичних витрат, вартість яких визначена виконавцем робіт (СТО) з урахуванням ПДВ. Таким чином, у страховика у зв`язку з настанням страхового випадку виник обов`язок відшкодувати потерпілій особі шкоду, виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля. Позивач вважає, що проведення оцінки розміру завданої шкоди суб`єктом оціночної діяльності у порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395, є необхідним лише у випадку відсутності підтверджуючих документів щодо фактично проведеного ремонту в умовах певного (обраного потерпілою у ДТП особою) СТО або у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу.
Як стверджує представник позивача, відповідно до відомостей Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen Golf», д.р.н. НОМЕР_2 , номер кузову: НОМЕР_3 , не була забезпечена жодною зі страхових компаній.
Представник позивача, посилаючись на норми чинного законодавства, зауважує, що відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки; а відповідно до ст. 108 Закону України «Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Зазначає, що згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючи положення ст. 1166, 1187, 1188, 1191, 1192 ЦК України відповідач ОСОБА_1 , як особа, яка завдала шкоду, має компенсувати ТДВ «Експрес Страхування» затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 469138,48 грн.
Беручи до уваги наведені обставини, ТДВ «Експрес Страхування» звернулося до суду з даним позовом, заявленим до відповідача про стягнення фактично понесених ним витрат, а саме у розмірі 469138,48 грн, та відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 5629,66 грн.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.11.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подано, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Ухвала про відкриття провадження у справі та повістки про виклик до суду скеровувалися рекомендованими відправленнями за останнім відомим місцем проживання відповідача та на адресу, зазначену у постанові про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, однак такі повернуті суду як не вручені адресату з причини «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, відповідача повідомлено в порядку ч. 10 ст. 187 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі №24/260-23/52-б).
Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі №496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення – «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За приписами ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.
Судом з постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №308/5102/25 від 03.06.2025 встановлено, що 04.04.2025 о 08 год. 30 хв. в м. Ужгород на вул. Капушанська, 143Б, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, перед поворотом ліворуч на АЗС «Амік», не переконався в безпечності маневру, допустив зіткнення з транспортним засобом «Toyota», номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.4 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.06.2025 у справі №308/5102/25, винесеною за участі представника потерпілої ОСОБА_2 та захисника Куртей С.С., останнього визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 10.10.2025 постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.03.2025 залишено без змін.
Отже, відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України відповідач є особою, відповідальною за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення», відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.
Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.
Довідкою Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП №3025095404266429 про дорожньо-транспортну пригоду зафіксовано, що 04.04.2025 о 08.30 год. сталася дорожньо-транспортна пригода: «зіткнення бокове», де учасники дорожньо-транспортної пригоди – водій ОСОБА_1 , місце проживання водія: АДРЕСА_1 ; відмітка про наявність полісу відсутня, ТЗ Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 , механічні пошкодження ТЗ: бокова права частина, передня центральна частина; водій – ОСОБА_2 , ТЗ Toyota C-HR, номерний знак НОМЕР_1 , поліс 222792228, виданий ТДВ «Експрес Страхування»; механічні пошкодження ТЗ: передня центральна частина.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.
За приписами Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Частиною 1 ст. 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Як вбачається з матеріалів справи, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Toyota C-HR», номерний знак НОМЕР_1 , було забезпечено ТДВ «Експрес Страхування» за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, програма страхування «Комфорт», страховий продукт КАСКО №208.24.05395 від 14.08.2024, з періодом страхування з 16.08.2024 по 15.08.2025.
Повідомлення про подію від страхувальника по договору КАСКО №208.24.05395 від 14.08.2024 за полісом ОСЦПВ №ЕР-222792228 від 14.08.2024 отримано працівником ОСОБА_4 04.04.2025 за №25.58390, за змістом якого ОСОБА_2 повідомила про те, що 04.04.2025 о 08 год. 30 хв. за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 106А, відбулася дорожньо-транспортна пригода. 
08.05.2025 власником автомобіля «Toyota C-HR», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 подано до ТДВ «Експрес Страхування» заяву про виплату страхового відшкодування для відновлення автомобіля та рахунок СТО ТОВ «Карат Мотор». Згідно з рахунком на оплату №СТО0001918 від 30.04.2025 ТОВ «Карат Мотор» нараховані 608196,53 грн вартості послуг з відновлення автомобілю.
На підставі рахунку №СТО0001918 від 30.04.2025, страхового акту №3.25.01396-1 від 08.05.2025, страховиком ТДВ «Експрес Страхування» на користь отримувача ТОВ «Карат Мотор» здійснено перерахування суми у розмірі 469138,48 грн з призначенням платежу «Стр. Відшк. №208.24.05395 від 14.08.2024 р. ОСОБА_2 , без ПДВ. Зг. СТО0001918 від 30.04.2025 у т.ч. ПДВ – 78189,75 грн», що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №6581364929 від 12.05.2025.
За даними Централізованої бази даних МТСБУ цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу VIN-код ТЗ: НОМЕР_3 , станом на 04.04.2025 не застрахована.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно зі ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц, після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється, а відбувається перехід права вимоги до страховика потерпілого в межах виплаченого відшкодування.
Оскільки позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування, до нього в порядку суброгації перейшло право вимоги до відповідача як особи, відповідальної за завдання шкоди.
За таких обставин, суд вважає, що позивачем ТДВ «Експрес Страхування» правомірно заявлено вимогу до відповідача ОСОБА_1 з приводу відшкодування матеріальної шкоди у сумі 469138,48 грн, що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем на користь потерпілої особи за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню у порядку суброгації з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність якої на момент ДТП не застрахована.
Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано.
Згідно з ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях
Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов ТДВ «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування підлягає до задоволення.
У порядку ст. 141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 5629,66 грн, сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду.
Керуючись ст. 1166, 1188, 1192 ЦК України, ст. 10, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 223, 229, 263, 264, 265, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 користь товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» страхове відшкодування у порядку суброгації у розмірі 469138 (чотириста шістдесят дев`ять тисяч сто тридцять вісім) гривень 48 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 користь товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» судовий збір у розмірі 5629 (п`ять тисяч шістсот двадцять дев`ять) гривень 66 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», код ЄДРПОУ 36086124, місцезнаходження: пр. Бандери Степана, 22, м. Київ.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 
Дата складення повного судового рішення – 14 квітня 2026 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області        О.М. Світлик