Справа № 357/4927/26
1-кп/357/748/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2026 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: 
головуючий суддя - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря – ОСОБА_2 , 

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Біла Церква Київської області обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами у кримінальному провадженні № 12026111250000002, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2026, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Узин Київської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, працює обвальником в ТОВ «Антонівський м`ясокомбінат», не одружений, раніше не судимий, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, 

У С Т А Н О В И В:

1.До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12026111250000002, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2026, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. 

2. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_4 01.01.2026 приблизно о 17 годині приїхав до місця проживання своєї бабусі ОСОБА_6 та співмешканця останньої – ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 .
Цього ж дня, 01.01.2026 приблизно о 17 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в середині будинку за вказаною адресою, в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння розпочав сварку з ОСОБА_7 .
Під час сварки у ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень
З метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_4 діючи умисно, протиправно, передбачаючи можливі наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, керуючись мотивом особистої неприязні, що раптово виникли на ґрунті сварки, перебуваючи в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, наніс ОСОБА_7 удари руками в обличчя та вивів ОСОБА_7 на подвір`я будинку. Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, повалив ОСОБА_7 на ґрунтовий покрив поряд з порогом входу до будинку та умисно наніс невстановлену в ході досудового розслідування кількість ударів руками і ногами в область обличчя та тулуба ОСОБА_7 , завдавши останньому фізичного болю та заподіявши тяжкі тілесні ушкодження у вигляді перелому 3-7 ребер справа та переломи 2-9 ребер зліва, крововиливів в м`яких тканинах навколо переломів, садно на спині, синець на підборідді зліва, двобічний перелом нижньої щелепи, рани, садна, синець, крововиливи на голові, садна на кистях та лівому суглобі, синці на лівій кисті. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер.
Згідно висновку судово-медичного експерта смерть ОСОБА_7 настала від закритої травми грудей, що проявилась численними переломами ребер та розвитком шоку.
Ушкодження, що спричинили смерть ОСОБА_7 мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які згідно з пунктами 2.1.2 та 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МОЗ № 6 від 17.01.1995 є небезпечними для життя. Переломи нижньої щелепи мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Рани мають ознаки легких тілесних ушкоджень, які зазвичай спричиняють короткочасний розлад здоров`я (згідно з пунктами 2.3.2 та 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МОЗ № 6 від 17.01.1995 – тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні). Інші ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
За таких обставин ОСОБА_4 заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.

3. Формулювання статті (частин статті) КК України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений та докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Частина 2 статті 121 КК України передбачає кримінальну відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене способом, що має характер особливого мучення, або вчинене групою осіб, а також з метою залякування потерпілого або інших осіб, чи з мотивів расової, національної або релігійної нетерпимості, або вчинене на замовлення, або таке, що спричинило смерть потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження (прокурор та захисник) не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю і беззаперечно погодився з викладеними в обвинувальному акті обставинами та не оспорював їх. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Крім того, обвинувачений додатково пояснив, що 01.01.2026, після святкування Нового року, приблизно о 17 годині він приїхав за місцем проживання своєї бабусі за адресою: АДРЕСА_2 . У будинку на той час перебував потерпілий — ОСОБА_7 .
Обвинувачений зазначив, що перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та під дією наркотичних засобів (амфетаміну), у зв`язку з чим не пам`ятає подробиць подій, зокрема причини, з якої розпочалася суперечка з потерпілим. Повідомив, що, перебуваючи в будинку, наніс ОСОБА_7 два удари долонею по обличчю, після чого вивів потерпілого на вулицю, де продовжив завдавати ударів. Скільки саме ударів і куди вони були нанесені, не пам`ятає, однак точно підтвердив нанесення ударів ногами по грудній клітині потерпілого.
Після цього ОСОБА_4 допоміг потерпілому дістатися до будинку та залишив місце події. Про смерть ОСОБА_7 дізнався наступного дня від сусідів. Дуже шкодує про скоєне, хоче спокутувати свою провину та піти проходити військову службу за контрактом.
Надані обвинуваченим показання є логічними, послідовними, узгоджуються з викладеними в обвинувальному акті фактичними обставинами, встановленими під час досудового розслідування та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.
За викладених обставин Суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

4. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.
Санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , Суд відповідно до статей 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, наслідком якого стала смерть потерпілого. Має постійне місце проживання, за яким характеризується негативно, за медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не звертався. Не одружений, дітей не має.
Раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.04.2018 був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн, який сплачено 07.06.2018. Відтак, у силу приписів п. 5 ст. 89 КК України, вважається таким, що не має судимості.
Призначаючи покарання обвинуваченому, Суд керується вимогами ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. При цьому Суд також враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого діяння, спосіб його вчинення, дані про особу винного, наявність пом`якшуючих обставин у вигляді щирого каяття, а також обтяжуючих обставин - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.
Отже, з урахуванням наведених обставин, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а також вимог закону України про кримінальну відповідальність і санкції ч. 2 ст. 121 КК України, Суд вважає, що достатньою та необхідною мірою покарання для обвинуваченого є покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.
На переконання Суду, призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Саме таке покарання сприятиме становленню справедливості, рівності перед законом, забезпеченню добропорядності та відповідальності осіб за вчинювані ними діяння.

5.Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку на підставі угоди.
5.1. Цивільний позов.
Цивільний позов у справі не заявлявся.

5.2.Процесуальні витрати.
Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 368 та ч. 4 ст. 374 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Як вбачається зі наданих прокурором матеріалів витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні складають 9 078,58 грн, що підтверджується:
- довідкою про витрати на проведення біологічної експертизи, висновок експерта від 09.02.2026 № СЕ-19/111-26/1732-БД, відповідно до якої витрати на проведення експертизи склали 9 078,58 грн.
З огляду на ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_4 витрати на проведення експертного дослідження у сумі 9 078,58 грн підлягають стягненню з обвинуваченого.
Питання про відшкодування інших понесених процесуальних витрат стороною обвинувачення чи стороною захисту не піднімалось.

5.3.Винагорода викривачу.
Підстави для виплати винагороди викривачу у цьому кримінальному провадженні відсутні.

5.4. Спеціальна конфіскація.
Підстави для застосування спеціальної конфіскації відсутні.
5.5.Заходи забезпечення кримінального провадження.

5.5.1.Запобіжні заходи.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України суд при ухваленні вироку серед іншого приймає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
Ухвалою слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 04.01.2026 (справа № 357/2/26) відносно підозрюваного ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02.03.2026 без визначення розміру застави. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 27.02.2026 (справа № 357/2/26) дію вказаного запобіжного заходу продовжено до 03.04.2026.
В подальшому ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.04.2026 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжено до 31.05.2026.
За таких обставин на момент ухвалення вироку щодо обвинуваченого  ОСОБА_4 діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор просив залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Обвинувачений та захисник заперечень щодо цього не надавали.
Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, зважаючи на позицію учасників, суд враховує, що цим вироком останній визнається винуватим у вчиненні тяжкого злочину, за який йому визначено покарання у вигляді позбавлення волі. Усвідомлюючи невідворотність призначеного покарання, обвинувачений може вчиняти дії, пов`язані із уникненням кримінальної відповідальності, що зумовлює потребу у належному реагуванні. Відтак Суд вбачає за необхідне визначати обвинуваченому запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою.

Крім того, суд зауважує, що ОСОБА_4 був фактично затриманий 02.01.2026 о 17 годині 45 хвилин.
У зв`язку з цим на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання, яке буде призначене ОСОБА_4 , слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, починаючи з 02.01.2026 року (дня затримання) до набрання вироком законної сили.

5.5.2.Арешт майна.
Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема у випадку непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації щодо майна, на яке накладено арешт.
Ухвалою слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 05.01.2026 (справа № 375/2/26) накладено арешт на виявлені та тимчасово вилучені речі з домоволодіння АДРЕСА_2 , а саме: 8 паперових конвертів із зразками змивів речовини бурого кольору; паперовий конверт із зразком волосся; паперовий конверт із перекопійованими папілярними узорами; паперовий конверт із вмістом пластикової банки “NON STOP”; паперовий конверт із вмістом металевої банки із під пива “Львівське світле”; поліетиленовий пакет із вмістом дерев`яної ніжки, а також виявлені та тимчасово вилучені під час затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , речі, а саме: куртку чорного кольору з оранжевою підкладкою на правому рукаві з плямою бурого кольору, яку поміщено до паперового пакету; штани спортивні синього кольору, які поміщено до паперового пакету; кофту спортивну синього кольору, з передньої частини якої знаходиться темна пляма, яку поміщено до паперового пакету; кросівок лівий «Адідас» синього кольору з білою підошвою, із зовнішньої сторони якого наявні плями бурого кольору, який поміщено до паперового пакету; кросівок правий «Адідас» синього кольору з білою підошвою, із внутрішньої та зовнішньої сторони якого наявні плями бурого кольору, який поміщено до паперового пакету. Метою накладення арешту визначено забезпечення збереження речових доказів.
Зважаючи на те, що суд під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження має вирішити долю речових доказів, наявні підстави для скасування арешту зазначеного майна.

5.5.3.Щодо речових доказів і документів.
Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Постановою слідчого СВ ВП № 1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 02.01.2026 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, у цьому кримінальному провадженні визнані речовими доказами 8 паперових конвертів із зразками змивів речовини бурого кольору; паперовий конверт із зразком волосся; паперовий конверт із перекопійованими папілярними узорами; паперовий конверт із вмістом пластикової банки “NON STOP”; паперовий конверт із вмістом металевої банки із під пива “Львівське світле”; поліетиленовий пакет із вмістом дерев`яної ніжки, курточку чорного кольору, яку поміщено до паперового пакету; штани спортивні синього кольору, які поміщено до паперового пакету; кофту спортивну синього кольору, з передньої частини якої знаходиться темна пляма, яку поміщено до паперового пакету; кросівок лівий «Адідас» синього кольору з білою підошвою, із зовнішньої сторони якого наявні плями бурого кольору, який поміщено до паперового пакету; кросівок правий «Адідас» синього кольору з білою підошвою, із внутрішньої та зовнішньої сторони якого наявні плями бурого кольору, який поміщено до паперового пакету, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (квитанції № 87, 88, 89, 90 від 02.01.2026).
Постановою т.в.о. начальника СВ ВП № 1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_9 від 02.01.2026 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання у цьому кримінальному провадженні визнані речовими доказами курточка чорного кольору з оранжевою підкладкою на правому рукаві якої мається пляма бурого кольору, спортивні штани синього кольору, спортивна кофта синього кольору з плямою на передній частині темного кольору, правий та лівий кросівки «Адідас» з білою підошвою на яких наявні плями бурого кольору, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (квитанції № 92, 93 від 02.01.2026).
Постановою заступника начальника СВ ВП № 1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_10 від 14.01.2026 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання у цьому кримінальному провадженні визнані речовими доказами светр чорного кольору, який знаходиться у паперовому конверті коричневого кольору з написом «Національна поліція», пара шкарпеток чорного кольору та чоловічі труси синього кольору марки «Veenico» в ромбики світлого кольору, що знаходяться в паперовому конверті коричневого кольору з написом «Національна поліція», спортивні штани синього кольору, які знаходяться в паперовому конверті коричневого кольору з написом «Національна поліція», які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (квитанції № 109, 110, 111 від 14.01.2026).
Враховуючи положення ст. 100 КПК України та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України, суд вирішує речові докази, а саме:
-8 паперових конвертів із зразками змивів речовини бурого кольору; паперовий конверт із зразком волосся; паперовий конверт із перекопійованими папілярними узорами; паперовий конверт із вмістом пластикової банки “NON STOP”; паперовий конверт із вмістом металевої банки із під пива “Львівське світле”; поліетиленовий пакет із вмістом дерев`яної ніжки, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (квитанції № 87, 88, 89, 90 від 02.01.2026) – знищити;
-курточку чорного кольору з оранжевою підкладкою, спортивні штани синього кольору, спортивну кофту синього кольору, правий та лівий кросівки «Адідас» з білою підошвою, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (квитанції № 92, 93 від 02.01.2026) – повернути власнику ОСОБА_4 ;
-светр чорного кольору, пара шкарпеток чорного кольору та чоловічі труси синього кольору марки «Veenico» в ромбики світлого кольору, спортивні штани синього кольору, що належали ОСОБА_7 , та які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (квитанції № 109, 110, 111 від 14.01.2026) – знищити.

Керуючись статтями 100, 124, 368, 374, 381-382, 395, 475, 532 КПК України, Суд

У Х В А Л И В:

1.  ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
1.2. Призначити  ОСОБА_4  покарання, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.
1.3. До набрання вироком законної сили, продовжити застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.
1.4. Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.
1.5. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання, призначеного ОСОБА_4 , зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, починаючи з 02.01.2026 року (дня затримання) до набрання вироком законної сили.
2. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 9 078,58 грн (дев`ять тисяч сімдесят вісім гривень 58 копійок).
3. Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 05.01.2026 (справа № 375/2/26) на виявлені та тимчасово вилучені речі з домоволодіння АДРЕСА_2 , а саме: 8 паперових конвертів із зразками змивів речовини бурого кольору; паперовий конверт із зразком волосся; паперовий конверт із перекопійованими папілярними узорами; паперовий конверт із вмістом пластикової банки “NON STOP”; паперовий конверт із вмістом металевої банки із під пива “Львівське світле”; поліетиленовий пакет із вмістом дерев`яної ніжки, а також виявлені та тимчасово вилучені під час затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , речі, а саме: куртку чорного кольору з оранжевою підкладкою на правому рукаві з плямою бурого кольору, яку поміщено до паперового пакету; штани спортивні синього кольору, які поміщено до паперового пакету; кофту спортивну синього кольору, з передньої частини якої знаходиться темна пляма, яку поміщено до паперового пакету; кросівок лівий «Адідас» синього кольору з білою підошвою, із зовнішньої сторони якого наявні плями бурого кольору, який поміщено до паперового пакету; кросівок правий «Адідас» синього кольору з білою підошвою, із внутрішньої та зовнішньої сторони якого наявні плями бурого кольору, який поміщено до паперового пакету.
4. Речові докази, а саме:
-8 паперових конвертів із зразками змивів речовини бурого кольору; паперовий конверт із зразком волосся; паперовий конверт із перекопійованими папілярними узорами; паперовий конверт із вмістом пластикової банки “NON STOP”; паперовий конверт із вмістом металевої банки із під пива “Львівське світле”; поліетиленовий пакет із вмістом дерев`яної ніжки, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (квитанції № 87, 88, 89, 90 від 02.01.2026) – знищити;
-курточку чорного кольору з оранжевою підкладкою, спортивні штани синього кольору, спортивну кофту синього кольору, правий та лівий кросівки «Адідас» з білою підошвою, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (квитанції № 92, 93 від 02.01.2026) – повернути власнику ОСОБА_4 ;
-светр чорного кольору, пара шкарпеток чорного кольору та чоловічі труси синього кольору марки «Veenico» в ромбики світлого кольору, спортивні штани синього кольору, що належали ОСОБА_7 , та які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (квитанції № 109, 110, 111 від 14.01.2026) – знищити.
5. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області до Київського апеляційного суду. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
6. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_11