Справа №521/21815/25
Провадження №2/521/2283/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді – Мурзенко М.В.,
при секретарі  – Корнієнко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хаджибейського районного суду м. Одеси цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, – 

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2025 року до Хаджибейськогорайонного суду м. Одеси звернувся з позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в кому просить суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 100 886,62 грн., а також судові витрати. 
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.06.2025 року у м. Одесі по вул. Олексія Вадатурського, 9 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок порушення відповідачем правил дорожнього руху п 10.9, автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Постановою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 15.07.2025 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 гривень, та стягнуто судовий збір. Згідно висновку щодо вартості відновлювального ремонту транспорту, вартість матеріального збитку становить 100 886,62 грн. В жовтні 2025 року відповідачу поштою на адресу проживання було направлено досудову вимогу, але відповіді не має, відповідач добровільно не відшкодував позивачу збитки, спричинені внаслідок ДТП. Отже, враховуючи те, що добровільного відшкодування спричиненого збитку відповідач не здійснив, позивач вважає за доцільне звернутися за захистом своїх права з позовною заявою про відшкодування шкоди до суду.
Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 30.12.2025 року по справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду на 27.01.2026 року. 
Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив слухати справу за його відсутності, вказавши що не заперечує проти заочного розгляду справи. 
Відповідач в судові засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 16.06.2025 року у м. Одесі по вул. Олексія Вадатурського, 9 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 та Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, постановою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 15.07.2025 року визнано  ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 гривень, та стягнуто судовий збір, що підтверджується копією вказаної постанови (а.с.16-18)
Відповідно до ст. ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили є обов`язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.
Транспортний засіб Renault Megane, номерний знак НОМЕР_2 відповідно до свідоцтва належить позивачу, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с. 9-10)
Відповідно до висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № ЕР-184/09-25 від 09.09.2025 року, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП яка сталася 16.06.2025 року становить 54 316,75 грн.; вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з врахуванням фізичного зносу складових становить 100 886,62 грн. (а.с.21-53)
Частинами 1 та 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір таких збитків підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення втраченої речі.
Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).
З матеріалів справи вбачається, що на момент ДТП відповідач не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується даними перевірки за базою МТСБУ (а.с. 20).
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума завданої шкоди, в розмірі 100 886,62 грн. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76, 77, 81, 82, 89, 133, 137, 141, 258-259, 268, 280 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІПН: НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ) на відшкодування матеріальної шкоди 100 886 (сто тисяч вісімсот вісімдесят шість) гривень 62 копійки.
Стягнути з  ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІПН: НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ) судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду в загальному порядку в тридцятиденний строк.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене загальному порядку. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подано заяву про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: