КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року м. Кропивницький Справа №340/6397/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого – судді Момонт Г.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у м. Кропивницькому адміністративну справу
за позовом: ОСОБА_1 
до відповідача-1: Комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» Кіровоградської обласної ради,
відповідача-2: ІНФОРМАЦІЯ_1 
про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» Кіровоградської обласної ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про:
- визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_2 , які полягають у врученні повістки на відправку;
- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 утриматися від вчинення дій, спрямованих на призов ОСОБА_1 відповідно до повістки на відправку на 05 вересня 2025 року;
- визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка полягає у невидачі ОСОБА_1 належного військово-облікового документу встановленого зразка;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 оформити та видати ОСОБА_1 військово-обліковий документ встановленого зразка;
- визнання бездіяльністю дій «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» Кіровоградської обласної ради щодо відмови у оформленні відповідних документів по бронюванню ОСОБА_1 на період воєнного стану;
- зобов`язання «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» Кіровоградської обласної ради вчинити дії по оформленню відповідних документів по бронюванню ОСОБА_1 на період воєнного стану (а.с.1-9, Т.1).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.09.2025 р. залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (а.с.26, Т.1).
22.09.2025 р. позивачем до відкриття провадження у справі подано уточнену позовну заяву, відповідно до якої просить:
- визнати протиправною бездіяльність керівництва КНП «ЦЕМД та МК у Кіровоградській області», яка полягає у невжитті необхідних заходів для своєчасного та належного оформлення бронювання позивача, як лікаря невідкладних станів;
- зобов`язати відповідача подати до ІНФОРМАЦІЯ_2 повний і належним чином оформлений пакет документів для бронювання позивача, як лікаря невідкладних станів відповідно до вимог чинного законодавства;
- визнати протиправними дії кадрової служби КНП «ЦЕМД та МК у Кіровоградській області», які полягали у поданні неповного пакета документів (заява №20250721-1213715) до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що спричинило незаконну відмову у бронюванні позивача;
- визнати протиправною безпідставну відмову ІНФОРМАЦІЯ_2 у видачі позивачу паперового військово-облікового документа, поданого ним для бронювання;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести в офіційні військово-облікові документи позивача правильні відомості про його вищу медичну освіту та присвоїти військово-облікову спеціальність відповідно до фаху «лікар»;
- визнати неправомірними дії кадрової служби щодо формулювання, що подання позивачем документів на бронювання нібито перешкоджає діяльності Збройних Сил України, як порушення ст.114-1 ККУ;
- визнати, що неявка позивача за повісткою 11.09.2025 р. обґрунтована медичними причинами та не свідчить про ухилення від мобілізації;
- зобов`язання відповідачів тимчасово призупинити будь-які дії щодо мобілізації позивача до повного розгляду та оформлення його бронювання, як медичного працівника (а.с.27-33, Т.1).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 р. повернуто ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,80 грн перерахований відповідно до квитанції №1.316008087 від 19 вересня 2025 року (а.с.144, Т.1).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 р. відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову (а.с.145-146, Т.1).
Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 р. позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви (а.с.147-148, Т.1).
03.10.2025 р. позивачем подано уточнену позовну заяву відповідно до якої просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача-1 керівництва КНП «ЦЕМД та МК у Кіровоградській області», яка полягає у невжитті необхідних заходів для своєчасного та належного оформлення бронювання позивача, як лікаря невідкладних станів;
- зобов`язати відповідача-1 КНП «ЦЕМД та МК у Кіровоградській області» подати до відповідача-2 ІНФОРМАЦІЯ_2 повний і належним чином оформлений пакет документів для бронювання позивача як лікаря невідкладних станів відповідно до вимог чинного законодавства;
- визнати протиправними дії відповідача-1 кадрової служби КНП «ЦЕМД та МК у Кіровоградській області», які полягали у поданні неповного пакета документів (заява №20250721-1213715) до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що спричинило незаконну відмову у бронюванні позивача;
- визнати протиправною безпідставну відмову відповідача-2 ІНФОРМАЦІЯ_2 у видачі позивачу паперового військово-облікового документа;
- зобов`язати відповідача-2 ІНФОРМАЦІЯ_3 внести в офіційні військово-облікові документи позивача правильні відомості про вищу медичну освіту ОСОБА_1 та присвоїти військово-облікову спеціальність відповідно до фаху «лікар»;
- визнати неправомірними дії відповідача-1 кадрової служби Комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» Кіровоградської обласної ради, які полягали у безпідставному формулюванні, що подання позивачем документів на бронювання нібито перешкоджає діяльності Збройних Сил України;
- визнати протиправними дії відповідача-2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які полягають у безпідставному трактуванні неявки позивача за повісткою від 11.09.2025 р. як ухилення від мобілізації, оскільки така неявка обґрунтована медичними причинами та підтверджена відповідними документами;
- зобов`язати відповідача-2 ІНФОРМАЦІЯ_3 тимчасово призупинити будь які дії щодо мобілізації позивача до повного розгляду справи судом та офомрлення його бронювання як медичного працівника;
- зобов`язати відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 заходів контролю за діями підпорядкованого структурного підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_2 та забезпечити належне оформлення і реєстрацію бронювання позивача як лікаря невідкладних станів відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.179-183, 248-252, Т.1)
07.10.2025 р. позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог відповідно до якої доповнює уточнену позовну заяву від 03.10.2025 р. новою вимогою:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 , які полягають у врученні повістки на відправку (а.с.224, Т.1).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 01.02.2016 р. працює лікарем невідкладних станів у відповідача-1 на підставі наказу №30/л від 01.02.2016 р. Відповідно до постанов КМУ №76 від 27.01.2023 р. та №36 від 14.01.2025 р. медичні працівники критично важливих закладів охорони здоров`я підлягають 100% бронюванню від мобілізації. Позивач стверджує, що неодноразово звертався до керівника відповідача-1 щодо оформлення бронювання, проте заходи щодо забезпечення виконання вимог законодавства не були вжиті. Позивач наголошує на тому, що у липні 2025 року виконав усі вимоги відповіача-2: оновив військово-облікові дані; пройшов ВЛК; надав довідки та військово-обліковий документ із системи «Резерв+». 21.07.2025 р. кадрова служба відповідача-1 подала заяву №20250721-1213715 про бронювання позивача та структурного підрозділу відповідача-2 – ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак отримала відмову через «відсутність контактних даних». 06.08.2025 р. позивач самостійно оновив контакти у системі «Резерв+», проте повторного подання заяви керівництвом відповідача-1 не здійснено. 05.09.2025 р. відповідачам-2 вручено позивачу бойову повістку ВОС №999. З 10.09.2025 р. по 19.09.2025 р. позивач перебував на лікарняному, що на переконання позивача, є об`єктивною причиною неявки за повісткою. Позивач вказує, що він своєчасно подав усі необхідні документи для оформлення бронювання відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №76 від 27.01.2023 р. та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Однак, оформлення та подання повного пакета документів до територіального центру комплектування належить до компетенції керівника відповідача-1, де працює позивач. Як зазначає позивач, відсутність бронювання виникла не з його вини, а через бездіяльність керівника установи. У матеріалах особової справи позивача, що зберігається у відповідача-2 відсутні відомості про наявність у позивача вищої медичної освіти, що призвело до неправильного присвоєння військово-облікової спеціальності «молодший спеціаліст, фельдшер» замість «лікар». Позивач вважає, що бездіяльність відповідача-1 призвела до того, що відповідач-2 не мав можливості внести конкретні відомості. Позивач зазначає, що внаслідок бездіяльності та неналежного контролю з боку відповідачів позивач фактично втатив право на бронювання, передбачене законодавством та зазнав ризику незаконної мобілізації. 
Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.10.2025 р. відмовлено у відкритті провадження в частині позовної вимоги про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_2 , які полягають у врученні повістки на відправку (а.с.16-18, Т.2).
Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.10.2025 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.19-20, Т.2).
20.10.2025 р. представником відповідача-2 подано відзив на позовну заяву відповідно до якого не погоджується з позовними вимогами (а.с.59-64, Т.2). Представник відповідача-2 зазначив, що заява ОСОБА_1 про видачу військово-облікового документа зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_5 08.09.2025 №11568. Військово-обліковий документ ОСОБА_1 виготовлений, однак позивач особисто не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 для його отримання. Окрім того, позивач не надав жодних доказів протиправних дій посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо відмови у видачі військово-облікового документа в паперовому вигляді. Згідно даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів стосовно вищої освіти ОСОБА_1 містяться наступні відомості: заклад освіти – Національний медичний університет імені О.О. Богомольця; рівень – спеціаліст; спеціальність – лікувальна справа; дата закінчення – 26.06.2014 р.; серія та номер диплому – НОМЕР_1 . Дані відомості співпадають з тими, що вказані в додатку «Резерв+» та диплому спеціаліста НОМЕР_1 , виданого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 є солдатом запасу. Відповідно коли особу беруть на військовий облік посадові особи територіального центру комплектування та соціальної підтримки аналізують освіту, спеціальність, фахові навички, стан здоров`я, та обирається відповідна військово-облікова спеціальність із затвердженого переліку військово-облікових спеціальностей рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 вересня 2020 року №317. Згідно Переліку військово-облікових спеціальностей рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 вересня 2020 року №317. З урахуванням військового звання солдат запасу та наявності вищої медичної освіти ОСОБА_1 була присвоєна відповідна військово-облікова спеціальність. Відповідно до розписки повістку ОСОБА_1 отримав особисто, про що свідчить його підпис. За повісткою 11.09.2025 р. не з`явився, надав до ІНФОРМАЦІЯ_5 документи про перебування на лікуванні, що підтверджується витягами з електронного реєстру листків непрацездатності. Однак, після закінчення лікування ОСОБА_1 (згідно витягу з електронного реєстру листків непрацездатності №0490444739712442 від 17.09.2025 р. електронний листок непрацездатності закінчений 19.09.2025 р.) зобов`язаний був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_5 . У зв`язку з неявкою позивача після закінчення лікування в його діях вбачається порушення, передбачене ст.336 Кримінального кодексу України, а саме ухилення від призову на військову службу під час мобілізації. Отже, законодавство чітко визначає підстави, коли особа не підлягає призову, а саме: ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі якщо особа не подала документи для отримання відстрочки, однак має на це право, це не позбавляє її обов`язку з`являтися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за повісткою, така особа підлягає призову під час мобілізації на загальних підставах, за винятком коли була надана заява про отримання відстрочки та до моменту прийняття рішення комісією. Отже, виконання обов`язку щодо належного оформлення документів для бронювання працівників та їх відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації повністю покладено на роботодавця, тобто на керівництво КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» Кіровоградської обласної ради. Представник відповідача-2 вважає, що позовна заява позивача в частині вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 є безпідставною.
23.10.2025 р. позивачем подано відповідь на відзив відповідача-2 у якій зазначено, що позивач, будучи лікарем медицини невідкладних станів, належить до категорії працівників критично важливих закладів охорони здоров`я, які підлягають обов`язковому бронюванню під час воєнного стану. Відповідно до Постанови КМУ №36 від 14.01.2025 р. та Постанови КМУ №76 від 27.01.2023 р., всі медичні працівники державних та комунальних закладів охорони здоров`я, для яких робота є основним місцем працевлаштування, підлягають 100% бронюванню на період мобілізації та воєнного стану. Територіальні центри комплектування зобов`язані враховувати бронювання під час ведення військового обліку та утримуватися від вжиття будь-яких дій щодо мобілізації до моменту скасування броні. Позивач неодноразово повідомляв відповідача-2 про своє право на бронювання та надавав належним чином оформлені документи через кадрову службу КНП «ЦЕМД та МК у Кіровоградській області». Зокрема: 17.07.2025 р. позивач надав відповідачу-2 довідку з місця роботи, що підтверджує його професійний статус та право на бронювання. усі документи відповідали вимогам п.3 та 5 Постанови КМУ №76 щодо підтвердження права на бронювання працівників критично важливих установ. Незважаючи на надані документи, відповідач-2 видав позивачу військово-обліковий документ без відомостей про бронювання, а 05.09.2025 р. у присутності адвоката позивачу було усно повідомлено, що документ буде видано лише під час військових зборів. З метою ведення персонального військового обліку підприємства, установи та організації здійснюють постійне інформування відповідних Р(ОМ) ТЦК та СП, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів про посадових осіб підприємств, установ та організацій, які порушують вимоги Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабміну від 30.12.2022 р. №1487, а також про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які порушують правила військового обліку, для притягнення їх до відповідальності згідно із законом. Позивач вважає безпідставною позицію відповідача-2 щодо «неявки» позивача до ТЦК. Позивач виконав всі вимоги щодо оформлення військово-облікового документа та бронювання через кадрову службу, що формально відповідає порядку подання документів та підтверджує його право на бронь. Особиста явка до територіального центру не може бути підставою для відмови, оскільки подача документів через роботодавця є передбаченою законодавством формою взаємодії. Твердження відповідача-2 про нібито «відсутність доказів протиправних дій посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо відмови у видачі військово-облікового документа в паперовому вигляді» є безпідставним. Позивач неодноразово 15.09.2025 р., 18.09.2025 р., 08.10.2025 р., 13.10.2025 р. письмово звертався до відповідача-2 з вимогою: видати військово-обліковий документ із зазначенням актуального статусу та відомостей про бронювання; внести відповідні дані до системи «Резерв+». Ці звернення надіслані рекомендованим листом укрпоштою начальнику першого відділу РТЦК, а лист написаний 13.10.2025 р. був вручений 16.10.2025 р. Окрім того, дії відповідача-2 фактично перешкоджають позивачу у реалізації права на медичне обслуговування. Позивач перебував на лікуванні з 10.09.2025 р. по 19.09.2025 р., що підтверджується трьома листками непрацездатності, внесеними до електронного реєстру. 12.09.2025 р. перший невролог після перегляду МРТ позивача видав направлення на додаткове обстеження – електронейроміографію у зв`язку з підозрою пошкодження периферичного нерва кінцівки. 12.10.2025 р. позивач пройшов онлайн-консультацію у лікаря-невролога для оцінки стану після МРТ. Позивач звертає увагу суду на те, що у військово-обліковому документі, виданому ІНФОРМАЦІЯ_3 , його безпідставно віднесено до категорії «молодших спеціалістів з медичною освітою (фельдшер)», тоді як відповідно до його освіти, посади та кваліфікації він має статус особи офіцерського складу медичної служби. Посилання відповідача-2 на Перелік військово-облікових спеціальностей рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, затверджений наказом Міністерства оборони України №317 від 07.09.2020 р., на думку позивача, є некоректним, оскільки зазначений перелік не поширюється на офіцерський склад. Військово-облікова спеціальність визначається з урахуванням здобутої освіти, військової підготовки та присвоєного військового звання. На підставі наказу Міністерства оборони України №444 від 01.08.2023 р. (зареєстрованого у Мін`юсті 05.09.2023 р. за №1562/40618), особи, які мають вищу освіту, включаються до офіцерського складу резерву та отримують первинне офіцерське звання (молодший лейтенант). Таким чином, позивач, маючи вищу освіту та присвоєне первинне офіцерське звання, не підпадає під категорію рядового або фельдшера. Віднесення його до військово-облікових спеціальностей рядового складу є помилковим та суперечить чинному законодавству, що підтверджує порушення вимог законодавства органом, який веде військовий облік. На переконання позивача, це підтверджує факт неналежного ведення військового обліку з боку відповідача-2, що є предметом оскарження у даній справі. Позивач вважає, що посилання відповідача-2 на те, що позивач «не з`явився» за повісткою, є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи. Позивач перебував на лікуванні з 10.09.2025 р. по 19.09.2025 р., що підтверджується трьома листками непрацездатності, внесеними до електронного реєстру листків непрацездатності. У відзиві відповідача-2 зазначено лише один лікарняний лист, що не відображає реальний стан речей. Позивач зауважує, що дії та бездіяльність відповідачів фактично перешкоджають позивачу у реалізації його права на належне медичне обслуговування, гарантованого статтею 49 Конституції України та статтею 6 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я». Позивач наголошує на тому, що відповідно до вимог чинного законодавства, подав до відповідача-2 17.09.2025 р. повний пакет документів для отримання направлення на повторне проходження військово-лікарської комісії (ВЛК) у зв`язку з погіршенням стану здоров`я та необхідністю проведення додаткових медичних обстежень, зокрема електронейроміографії. Незважаючи на це, відповідач-2 не забезпечив належного оформлення направлення на проходження ВЛК через систему «Резерв+», як того вимагають положення Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 р. Натомість позивачу було письмово рекомендовано особисто з`явитися до територіального центру для отримання направлення, що фактично унеможливлює реалізацію його права на медичне обстеження, оскільки питання його бронювання як лікаря невідкладних станів залишається невирішеним, а ризик безпідставного примусового призову не усунуто. Позивач стверджує, що його призов без вирішення питання бронювання створює незворотні наслідки, що унеможливлюють відновлення порушеного права, рішення Верховного Суду у справі №160/2592/23 щодо незворотності мобілізації. На думку позивача, відповідач-2 як орган, який безпосередньо веде військовий облік, повинен був знати і керуватися нормативними актами, що прямо визначають коло осіб, які не підлягають мобілізації. Позивач звертає увагу на те, що відповідач-2 стверджує, що виконання обов`язку щодо належного оформлення документів для бронювання працівників та їх відстрочки від призову повністю покладено на роботодавця – КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». Проте така позиція є неправомірною та суперечить чинному законодавству, оскільки позивач виконав усі необхідні дії для реалізації свого права на бронь: 17.07.2025 р. позивач надав відповідачу-2 довідку з місця роботи, що підтверджує його професійний статус та право на бронювання як лікаря медицини невідкладних станів; 15.09.2025 р. надсилав письмові звернення до відповідача-2 щодо невнесення даних у систему «Резерв+» та відсутності відомостей про бронювання у військово-обліковому документі. Попри це, відповідач-2 видав позивачу військово-обліковий документ без зазначення броні, що є порушенням вимог законодавства та створює ризик незаконного призову. Таким чином, позивач вважає, що твердження відповідача-2 про те, що його дії є законними і вся відповідальність покладається на роботодавця, не відповідає фактичним і юридичним обставинам справи. Відповідач-2 діяв всупереч нормам Постанови №76, Порядку №1487 та створив реальну загрозу порушення прав позивача (а.с.78-82, Т.2).
27.10.2025 р. представником відповідача-1 подано відзив на позовну заяву відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню (а.с.130-136, Т.1). Представник відповідача-1 вказав, що Комунальне некомерційне підприємство «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області Кіровоградської обласної ради» відноситься до підприємств визнаних критично важливими для функціонування економіки та життєдіяльності населення в особливий період та, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №76 від 27.01.2023 р. «Деякі питання реалізації положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час», має право здійснювати бронювання до 100% всіх медичних працівників» які мають статус військовозобов`язаних, за умови надання належним чином оформлених військово-облікових документів. За період введення в країні воєнного стану, підприємством за наявною квотою (до 100%) та за згодою працівників було заброньовано медичних працівників, які мають статус військовозобов`язаних за умови належним чином оформлених військово-облікових документів. ОСОБА_1 дійсно працює на посаді лікаря з медицини невідкладних станів підстанції №1 станції екстреної (швидкої) медичної допомоги Підприємства з 01 лютого 2016 року по теперішній час. Позивач є військовозобов`язаним та у даному випадку за займаною ним посадою має право бути заброньованим. Процедура бронювання регулюється низкою нормативно-правових актів, зокрема Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2023 року №76 «Деякі питання реалізації положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Зокрема, працівник, якого планують забронювати, має відповідати таким умовам: бути військовозобов`язаним (вік від 25 років, або молодше за наявності військової кафедри чи досвіду служби); мати актуальний військово-обліковий документ (військовий квиток тощо); перебувати на військовому обліку та уточнити свої дані через ТЦК та СП або додаток «Резерв+»; не мати чинної відстрочки від мобілізації за іншими підставами (наприклад, за станом здоров`я чи сімейними обставинами). У разі згоди працівника та наявності у нього належним чином оформлених військово-облікових документів працівник, який є військовозобов`язаним, має право бути заброньованим від призову на військову службу по мобілізації. При проведенні звірки військово-облікових документів згідно графіку звіряння даних списків персонального військового обліку з обліковими документами працівників КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області КОР», затвердженого наказом Генерального директора підприємства від 30.05.2025 р. №207-110/0, було виявлено, що позивач не надав підприємству уточнені персональні дані, зазначені у пункті 2 розділу 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 11.02.2024 р. №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» та у нього відсутній актуальний військово-обліковий документ військовозобов`язаного, що фактично унеможливлює здійснити його особисте бронювання. Під час проведення вищевказаної звірки документів представником відділу кадрів підприємства, неодноразово усно було запропоновано позивачу усунути виявлене порушення правил військового обліку та отримати відповідний військово-обліковий документ військовозобов`язаного. Дана пропозиція була проігнорована позивачем. Враховуючи бездіяльність з боку позивача та з метою усунення виявлених порушень правил військового обліку позивачем, йому під його особистий підпис було вручене письмове повідомлення щодо оновлення військово-облікових даних від 24.06.2025 р. за №759 про необхідність в оновленні даних та надання військово-облікового документу за місцем роботи. Вказане повідомлення також було проігноровано позивачем. Представник відповідача зауважує, що враховуючи недбале ставлення позивача до виконання своїх обов`язків щодо виконання правил військового обліку, підприємство направило відповідний лист від 02.07.2025 р. за №810 до ІНФОРМАЦІЯ_4 про порушення військовозобов`язаним ОСОБА_1 правил військового обліку. 18.07.2025 р. до відділу кадрів позивачем було надано направлення ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) від 17.07.2025 р. №4393891 для визначення придатності до військової служби. З метою забезпечення безперешкодного проходження позивачем медичного огляду за направленням ТЦК та СП, 18.07.2025 р. на підприємстві було видано наказ №314/О «Про увільнення від роботи ОСОБА_1 на час проходження медичного огляду за направленням ТЦК та СП». В цей же день наказ було доведено до позивача під його особистий підпис. Крім того, 18.07.2025 р. о 14:07 (п`ятниця), позивач надіслав на електронну пошту відділу кадрів підприємства копію військово-облікового документу із застосунку «Резерв+», з вимогою використати цей документ для здійснення його бронювання. 21.07.2025 р. (понеділок) підприємством до Єдиного порталу державних послуг Дія була подана заява №20250721-1213715 про бронювання позивача, на яку 27.07.2025 р. о 08.06 год. надійшла відповідь про відмову у бронюванні позивача з обґрунтуванням щодо відсутності інформації про оновлення контактних даних особи у військово-обліковому документі (застосунок «Резерв +») військовозобов`язаного ОСОБА_1 . Враховуючи дану відмову у бронюванні позивача, відділом кадрів підприємства були надані йому усні роз`яснення щодо причин відмови у його бронюванні та рекомендовано звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_4 стосовно надання допомоги у внесенні необхідних даних в Єдиний електронний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг». 30.07.2025 р. о 17.42 год. на електронну адресу відділу кадрів Підприємства позивач надіслав файл у PDF-форматі військово-облікового документу із застосунку «Резерв+» із зазначенням результатів ВЛК про визначення його придатності до військової служби, однак без зазначення у ньому уточнення контактних даних, а саме – його телефону, електронної адреси та дати уточнення даних. Про даний недолік в оформленні військово-облікового документа було усно повідомлено позивача з пропозицією усунути цей недолік. 01.08.2025 р. до підприємства (на вих. №810 від 02.07.2025 р.) надійшла відповідь від ІНФОРМАЦІЯ_4 від 14.07.2025 №2053, у якій зазначено, що згідно відомостей з Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» громадянин ОСОБА_1 на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 не перебуває. Такий факт порушення військовозобов`язаним ОСОБА_1 правил військового обліку унеможливлював подальші дії Підприємства з його бронюванням до усунення цієї причини. Враховуючи, що 17.07.2025 р. ІНФОРМАЦІЯ_8 видав позивачу направлення для визначення придатності до військової служби, 04.08.2025 р. підприємством за вих. №990 було надіслано повторний запит до ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо уточнення інформації про перебування на військовому обліку позивача ОСОБА_1 15.08.2025 р. підприємство отримало лист-відповідь від ІНФОРМАЦІЯ_4 №2332 від 12.08.2025 р. згідно якого військовозобов`язаний ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) лише з 17.07.2025 р., однак він не заброньований у зв`язку з відсутністю інформації про оновлення персональних та контактних облікових даних особи у повному обсязі. Для усунення цих порушень йому необхідно особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 та після цього вже отримати актуальний військово-обліковий документ. Приблизно 6-7.09.2025 на підприємстві стало відомо, що ще 05.09.2025 р. позивачу була вручена повістка на відправку 11.09.2025 р. до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Лише 08.09.2025 р. позивач надав до відділу кадрів підприємства оновлений витяг із застосунку «Резерв+» з інформацією про те, що контактні дані ним було уточнено 06.08.2025 р. у повному обсязі. До 08.09.2025 р. відповідні документи, які підтверджують оновлення позивачем уточнених даних у повному обсязі на підприємство не надходили, що, на думку представника відповідача-1, є грубим порушенням п.34 Порядку організації та веденні, військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, згідно яких працівник зобов`язаний повідомити роботодавця про зміну таких даних на протязі 5 календарних днів. Представник відповідача-1 вважає, що викладене свідчить про недбале ставлення позивача до виконання ним своїх обов`язків пов`язаних з дотриманням правил військового обліку. Враховуючи наявність врученої позивачу повістки на відправку, підприємство зупинило свої дії, направлені на його бронювання, щоб не перешкоджати роботі ТЦК та СП, до з`ясування всіх обставин. Представник відповідача-1 наголошує на тому, що підприємством було вжито всіх необхідних та можливих заходів, направлених на усунення допущених позивачем правил військового обліку, проходження ним процедури визначення придатності до військової служби та отримання актуальних військово-облікових документів, що у сукупності дало би підприємству змогу здійснити оформлення його бронювання від призову на військову службу по мобілізації. Підприємство здійснювало всі необхідні дії направлені на бронювання позивача, однак порушення правил військового обліку, що були допущені позивачем унеможливили його своєчасне бронювання. Представник відповідача-1 вважає, що позовна вимога позивача про визнання протиправною бездіяльності підприємства щодо «невжиття необхідних заходів для своєчасного та належного оформлення бронювання позивача, як лікаря невідкладних станів» є безпідставною та такою, що не підтверджується матеріалами справи, а відтак не підлягає задоволенню. Натомість, позовна вимога позивача про зобов`язання підприємства подати до ІНФОРМАЦІЯ_4 необхідний пакет документів для його бронювання, на дуику представника відповідача-1, також не підлягає задоволенню враховуючи той факт, що підприємство ніколи не відмовляло позивачу у здійсненні заходів (дій), направлених на його бронювання, а навпаки здійснювало такі дії, допомагало позивачу усунути допущені ним порушення правил військового обліку, щоб мати змогу здійснити його бронювання.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.10.2025 р. задоволено заяву позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.153-154, Т.2).
28.10.2025 р. представником відповідача-2 подано заперечення у яких вказано, що відповідно до п.17 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 р. №559 для отримання (заміни) військово-облікового документа на бланку громадянин зобов`язаний особисто звернутися з письмовою заявою до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (відповідного органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку та надати кольорову фотокартку встановленого розміру. Відповідно до п.20 Порядку №559 військово-обліковий документ на бланку видається особі під особистий підпис, крім випадків, визначених в абзаці другому пункту 17 цього Порядку, у відомості видачі військово-облікових документів на бланку за формою згідно з додатком 2 з одночасним доведенням правил військового обліку. Представник відповідача-2 вважає, що вимога позивача є безпідставною, оскільки військово-обліковий документ ОСОБА_1 готовий, для того щоб його отримати позивач має особисто з явитися до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Окрім того, представник відповідача-2 зауважує, що твердження позивача щодо відмови у видачі військово-облікового документа не підтверджені жодними доказами. Також представник відповідача-2 вказує на те, що Додаток 1 до Порядку №559 «Вимоги щодо заповнення форми військово-облікового документа на бланку» визначає відомості, які заповнюються у військово-обліковому документі. Серед даного переліку вимог дані про бронювання військовозобов`язаного не вказуються у військово-обліковому документі. Відповідно до ч.5 ст.11 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадянам України, які мають освітній ступінь вищої освіти не нижче бакалавра, пройшли повний курс військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу, склали встановлені іспити та атестовані до офіцерського складу, присвоюється відповідне первинне військове звання офіцера запасу. У разі потреби вони за наказом Міністерства оборони України підлягають призову для проходження військової служби осіб офіцерського складу. Відповідно до ч.6 ст.11 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які не атестовані для присвоєння військового звання офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти і не проходили військову службу або базову загальновійськову підготовку, підлягають направленню для проходження базової військової служби з урахуванням, за можливості, фаху, який вони здобули у закладі вищої освіти, або за спорідненими військово-обліковими спеціальностями. Представник відповідача-2 наголошує на тому, що сам факт отримання вищої медичної освіти не є підставою для присвоєння первинного військового звання офіцера запасу. Для цього особа має або пройти повний курс військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу або базову військову службу. Також представник відповідача-2 звертає увагу на те, що відповідно до п.24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 р. №560 у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадяни зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів. Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. Тобто в разі відсутності підстав, що стали причиною неприбуття за викликом за повісткою, особа має з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Представник відповідача-2 вважає, що після закінчення лікування, а саме після 19.09.2025 р., ОСОБА_1 зобов`язаний був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_5 . У зв`язку з неявкою позивача після закінчення лікування в його діях вбачається порушення, передбачене cт.336 Кримінального кодексу України, а саме ухилення від призову на військову службу під час мобілізації. На думку представника відповідача-2, твердження позивача, що дії/бездіяльність відповідачів перешкоджають позивачу у реалізації його права на належне медичне обслуговування необґрунтоване та не відповідає дійсності. Представник відповідача-2 зауважує, що позивачем не обґрунтовано неможливість проходження медичного обстеження та лікування через певні дії/бездіяльність відповідачів, оскільки в законодавстві жодним чином не визначено як підставу ненадання медичної допомоги порушення правил військового обліку чи відсутність військово-облікових документів. Щодо надання направлення на повторне ВЛК представник відповідача-2 зазначає, що дане питання не є предметом розгляду даної справи. КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» Кіровоградської обласної ради здійснює бронювання працівників згідно Порядку бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023р. №76. Представник відповідача-2 наголошує на тому, що наявність лише права на бронювання без належного його документального оформлення не означає, що особа не підлягає призову. Обов`язок щодо оформлення бронювання працівників покладається тільки на роботодавця, що підтверджується Постановою №76. Надана позивачем до територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідка з місця роботи не є підставою для його бронювання, оскільки є чітко визначений законодавством механізм бронювання під час воєнного стану засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг військовозобов`язаних, які на підприємствах, в установах та організаціях, які в установленому порядку визначено критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Окрім того, на думку представника відповідача-2, вимога позивача щодо забезпечення належного оформлення бронювання не відповідає вимогам законодавства (а.с.158-160, Т.2).
31.10.2025 р. позивачем подано відповідь на відзив відповідача-1 у якій зазначено, що 24.06.2025 р. він отримав письмове повідомлення №759 від директора відповідача-1 ОСОБА_2 щодо необхідності оновлення військово-облікових даних та надання військово-облікового документа за місцем роботи. Одразу після отримання повідомлення позивач звернувся до відділу кадрів відповідача-1 з проханням видати довідку з місця роботи для подання відповідачу-2. Перша довідка №783/1 була видана 30.06.2025 р., але не містила печатки та реєстраційного номера, на що позивач вказав і попросив виправити. Виправлену довідку позивач отримав лише 07.07.2025 р., після чого 17.07.2025 р. відвідав відповідача-2, де отримав направлення на проходження ВЛК №4393891 від 17.07.2025 р. Позивач вважає, що твердження відповідача-1 про «ігнорування позивачем» є необґрунтованим, оскільки позивач діяв відповідно до отриманих вказівок і надав усі документи у строки, коли це стало можливим. 17.07.2025 р. позивач відвідав відповідача-2 та отримав направлення №4393891 для проходження ВЛК, що свідчить про його готовність та активні дії для отримання броні. 29.07.2025 р. та 30.07.2025 р. позивач надав до відділу кадрів відповідача-1 PDF військово-облікового документа та довідку про проходження ВЛК. Позивач вважає, що відсутність контактних даних (телефон, адреса та електронна пошта,) не є підставою для відмови у бронюванні, оскільки Порядок №76 та інші нормативні акти не встановлюють обов`язковість їх наявності. На думку позивача, відповідач-1 неодноразово мав можливість самостійно подати заявку на бронювання до відповідача-2, використовуючи наявні дані позивача та документи, але цього не зробив. Замість цього відповідач-1 переклав відповідальність на позивача, створивши формальну перешкоду. Позивач вважає, що затримка у його бронюванні виникла виключно через бездіяльність та формалізм відповідача-1 і відповідача-2, а не через будь-яке порушення або недбалість позивача. Згідно постанови Кабінету Міністрів України №76 від 27.01.2023 р. для бронювання подаються: ПІБ, дата народження; посада та відділ; відомості про військовий облік (наявність військово-облікового документа, дата останнього оновлення у «Резерв+»); підстави для бронювання (критично важлива установа). Контактні дані працівника (телефон, адреса, електронна пошта) не є обов`язковими для бронювання, а їх відсутність не може бути підставою для відмови у бронюванні. Позивач зазначає, що навіть якби позивач не зміг оновити усі контактні дані, відповідач-1 мав право та можливість подати заявку на бронювання через портал «Дія» на підставі наявних документів та військового обліку. Позивач звертає увагу на те, що відповідач-1 у своєму відзиві зазначає, що бронювання позивача не могло бути здійснене через відсутність оновлених контактних даних (телефон, електронна пошта, адреса) у військово-обліковому документі. Однак така позиція є неправомірною та не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України №76 від 27.01.2023 р. та Закону України №3633-IX. Згідно з положеннями зазначеної Постанови, для бронювання працівника, який є військовозобов`язаним, обов`язковими є: наявність актуального військового обліку (відмітка у «Резерв+»); наявність військово-облікового документа; інформація про посаду та підприємство. Контактні дані працівника (телефон, адреса, електронна пошта) не є обов`язковими і їх відсутність не може слугувати підставою для відмови у бронюванні. Позивач наголошує на тому, що навіть якщо позивач не оновив усі контактні дані, відповідач-1 мав право та можливість надіслати заявку на бронювання через портал «Дія» на підставі наявних документів та військового обліку. На переконання позивача, ненадання бронювання позивачу відбулося виключно через неналежне виконання обов`язків з боку відповідача-1 і формальне трактування вимог законодавства, а не через будь-яку «недбалість» чи «бездіяльність» позивача. Також позивач зауважує, що відповідач-1 зазначає, що зупинив свої дії щодо бронювання позивача через наявність врученої йому повістки на відправку, щоб не перешкоджати роботі відповідача-2, тобто відповідач-1 аргументує, що активна повістка могла б ускладнити процедури відповідача-2, зокрема відправлення позивача на мобілізацію. Позивач вважає, що така аргументація не виправдовує повністю бездіяльність відповідача-1, оскільки бронювання не суперечить наявній повістці. Навпаки, воно є законним способом захисту працівника від мобілізації на підставі його статусу лікаря критично важливого підприємства, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №76 від 27.01.2023 р. Позивач наголошує на тому, що наявність повістки не звільняє відповідача-1 від обов`язку подавати документи на бронювання. Окрім того, позивач вказує, що з матеріалів справи та на підставі Порядку №76 випливає, що роботодавець – відповідач-1 мав безумовний обов`язок подати заявку на бронювання позивача після отримання від нього підтвердження оновлення військово-облікових даних. Позивач наполягає на тому, що військово-обліковий документ «Резерв+», розширені дані з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів підтверджують, що позивач виконав необхідний крок – 06.08.2025 р. оновив контактні дані. Після отримання відмови на першу та єдину заяву на бронювання позивача від 27.07.2025 р. відповідач-1 мав право та можливість подати повторну заяву на бронювання, але жодних спроб забронювати позивача з 27.07.2025 р. по 11.09.2025 р. здійснено не було. Відповідач-1 не повторив подачу заявки на бронювання і не вжив інших заходів для захисту прав свого працівника. Таким чином, на думку позивача, бездіяльність відповідача-1 стала ключовою причиною того, що позивач не був заброньований вчасно, хоча він виконав усі дії зі свого боку: отримав довідку з місця роботи відповідача-1, відвідав відповідача-2 та пройшов ВЛК. Позивач зазначає, що відповідач-2 також допустив порушення, надавши недостовірну інформацію відповідачу-1 про нібито неоновлення даних позивачем у «Резерв+» станом на 12.08.2025 р., що ускладнило роботу відповідача-1 (а.с.178-180, Т.2).
31.10.2025 р. позивачем подано відповідь на заперечення відповідача-2 у якій вказано, що позивач не заперечує, що відповідно до пункту 17 постанови Кабінету Міністрів України №559 від 16.05.2024 р. паперовий військово-обліковий документ, як правило, видається особі під особистий підпис. Однак, дана норма не позбавляє орган державної влади обов`язку діяти добросовісно, розумно та пропорційно, враховуючи конкретні життєві обставини особи. Позивач не ухилявся від отримання документа – навпаки, він неодноразово письмово звертався до відповідача-2 щодо особистої явки та уточнення прав на бронювання, оскільки через хворобу та обмежену рухливість фізично не може з`явитися особисто. Такі обставини підтверджені наданими медичними документами. Позивач вважає, що відмова у наданні документа без будь-якої спроби організувати альтернативний спосіб його отримання є проявом надмірного формалізму, який суперечить завданням адміністративного судочинства (ст.2 КАС України) та принципу пропорційності, закріпленому у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і ст.19 Конституції України. Позивач наголошує на тому, що він виконав усі вимоги щодо оновлення персональних даних у застосунку «Резерв+», що підтверджується відповідними доказами – військово-обліковим документом «Резерв+», витягом з розширеними даними з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно з якими усі контактні дані були оновлені позивачем 06.08.2025 р., тобто до моменту надання відповіді відповідачем-2 відповідачу-1 – 12.08.2025 р. Однак, відповідач-2 не вніс ці зміни до своєї бази даних та не оновив статус позивача в «Резерв+», через що відповідач-1 отримав від відповідача-2 недостовірну інформацію про начебто не оновлення позивачем контактних даних. Відповідач-2 посилається на те, що паперовий військово-обліковий документ готовий, однак фактично документ позивачу не видавався, попри неодноразові особисті звернення позивача. Водночас, під час тих самих відвідувань відповідача-2, позивачу одразу було вручено повістку, що свідчить про вибірковий підхід відповідача-2 – коли на видання повістки час знаходиться, а на виконання обов`язку з видачі паперового військово-облікового документа ні. Позивач наголошує на тому, що відповідно до чинного законодавства, електронний військово-обліковий документ у застосунку «Резерв+» має ту ж юридичну силу, що і паперовий документ, за умови правильного внесення та оновлення даних органом військового обліку. Позивач вважає, що невиконання відповідачем-2 своїх обов`язків із оновлення інформації в «Резерв+» призвело до порушення прав позивача, зокрема до безпідставної відмови у бронюванні. Позивач не погоджується з позицією відповідача-2, згідно з якою сам факт здобуття вищої медичної освіти не є підставою для присвоєння звання офіцера запасу. Такий висновок є неповним і не враховує останні зміни законодавства, а саме – Закон України №4538-IX від 16.07.2025 р., яким внесено зміни до статті 11 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Відповідно до пункту 2 частини першої статті 11 зазначеного Закону (у редакції після змін): «Військову підготовку за програмою підготовки офіцерів запасу проходять громадяни України, які мають або здобувають освітній ступінь вищої освіти не нижче бакалавра, придатні до військової служби за станом здоров`я та пройшли професійно-психологічний відбір; в обов`язковому порядку – громадяни України, які здобувають вищу освіту за медичними та фармацевтичними спеціальностями, придатні до військової служби за станом здоров`я та пройшли професійно-психологічний відбір». Крім того, абзацом другим цього ж пункту визначено, що: «Заклади вищої освіти, які провадять освітню діяльність за медичними та фармацевтичними спеціальностями, зобов`язані забезпечити проходження військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу громадянами України, які здобувають вищу освіту за цими спеціальностями». Отже, законодавець виокремив медичні та фармацевтичні спеціальності як категорію, для якої проходження військової підготовки за програмою офіцерів запасу є обов`язковим. Відповідно, здобуття вищої медичної освіти вже передбачає проходження підготовки, необхідної для присвоєння первинного офіцерського звання, і така підготовка є невід`ємною складовою навчального процесу у медичних закладах вищої освіти. На думку позивача, позиція відповідача-2 про те, що позивач не має підстав для присвоєння звання офіцера запасу, є юридично хибною, оскільки суперечить діючій редакції Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (зі змінами, внесеними Законом №4538-IX від 16.07.2025 р.), а також не враховує специфіку медичних спеціальностей, для яких така підготовка є нормативно закріпленою вимогою. Також позивач не погоджується з доводами відповідача-2 щодо порушення позивачем вимог п.24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 р. №560, оскільки відповідач-2 посилається виключно на електронний витяг із реєстру листків непрацездатності №0490444739712442 як на підтвердження завершення лікування 19.09.2025 р. Однак сам факт закриття електронного листка непрацездатності не може розцінюватися як автоматичне припинення лікувального процесу або як ознака повного відновлення працездатності. У практиці медичних закладів після завершення первинного листка непрацездатності пацієнт часто продовжує лікування, проходить обстеження, курс реабілітації або очікує повторного ВЛК, що повністю відповідає вимогам статей 34, 35 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я». Також положення п.24 Порядку №560 передбачає, що у разі неприбуття особа повинна повідомити про причини неявки у будь-який спосіб та з`явитися у строк, що не перевищує 7 календарних днів після усунення обставин. Позивач повідомив про перебування на лікуванні, що є об`єктивною та підтвердженою причиною неявки. Крім того, позивач ініціював повторне проходження ВЛК для підтвердження стану здоров`я, чим фактично підтвердив добросовісність своїх дій. На думку позивача, твердження відповідача-2 про нібито порушення ст.336 КК України є безпідставним і передчасним, оскільки не підтверджене жодними доказами факту умисного ухилення від призову. Позивач зазначив, що саме відмова у видачі паперового військово-облікового документа та відсутність відображення бронювання у системі «Резерв+» фактично створили перешкоди для позивача у проходженні подальших медичних процедур та ВЛК, адже без наявності актуальних військово-облікових даних заклади охорони здоров`я часто відмовляють у видачі довідок або направлень до комісій, що суперечить статтям 6, 34, 49 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я». Позивач зазначає, що твердження відповідача-2 є суперечливими, необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам, оскільки позивач не ухилявся від виконання військового обов`язку, а лише реалізовував гарантоване Конституцією України право на медичну допомогу та об`єктивне підтвердження стану здоров`я шляхом проходження повторної ВЛК. Також позивач вказує, що хоча Постанова КМУ №76 від 27.01.2023 р. визначає, що формування списків для бронювання здійснюється керівником установи (через Портал «Дія»), ця норма не знімає з органів військового обліку – зокрема з відповідача-2 – обов`язку забезпечити достовірність, своєчасність обробки та внесення відомостей до електронних реєстрів. Порядок №76 прямо передбачає механізм автоматичного переведення особи на спеціальний облік (відстрочку) протягом 72 годин за умови, що особа є на обліку, перебуває в трудових відносинах з критично важливою установою та уточнила персональні дані – тобто автоматизація процесу покладає на органи реєстрації і відповідача-2 обов`язок перевірити і відобразити ці дані у Держреєстрі. У своїй відповіді до відповідача-1, 12.08.2025 р. відповідач-2 посилається на «відсутність оновлених контактів» як підставу відмови/відтермінування бронювання позивача, проте витяг із застосунку «Резерв+», та витяг «Розширені дані з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів» наданий позивачем, підтверджує, що уточнення контактних даних відбулося 06.08.2025 р., тобто за шість днів до дати відповіді відповідача-2 на запит відповідача-1. Якщо всі умови, передбачені Порядком №76, були виконані (особа перебуває на обліку, працевлаштована в критично важливій установі, уточнила дані), автоматичний механізм мав спрацювати і/або відповідач-2 мав відреагувати коректно, а не повідомляти відповідачу-1 про «неоновлення» даних. Неперевірена, недостовірна інформація від відповідача-2, яка була надана відповідачу-1, фактично перервала цикл оформлення бронювання та стала причиною затримки, що суперечить процедурним вимогам Порядку №76. Посилання відповідача-2 на «формальну» відсутність паперового відмічення або на відсутність якоїсь дрібної ознаки в паперовому документі не може бути підставою повного заперечення факту оновлення даних і права на бронь, якщо електронний реєстр свідчить про інше. На переконання позивача, відповідач-2 мав забезпечити перевірку даних у реєстрі до надання висновку роботодавцю, але не зробив цього. Позивач наголошує на тому, що Постанова №560 (Порядок проведення призову під час мобілізації) встановлює, що комісія зобов`язана вивчати заяви і документи щодо відстрочки та виносити рішення у визначені строки; до ухвалення рішення особа не підлягає призову. Отже, якщо документи на бронювання були подані (через Портал «Дія» відповідачем-1) або існують підстави для їх подання, відповідач-2/комісія зобов`язані розглянути їх і не вживати примусових заходів (відправлення на збір тощо) до завершення процедури. Видання повістки за фактом, коли питання бронювання формально не з`ясоване через помилкові дані надані відповідачем-2, - суперечить процедурі і створює ризик незаконної мобілізації. Позивач вважає, що твердження відповідача-2, що «виконання обов`язку щодо належного оформлення документів для бронювання повністю покладено на роботодавця», є одностороннім тлумаченням норми. Закон і підзаконні акти встановлюють спільний процес, в якому роботодавець відповідач-1 формує і подає списки, а відповідач-2 ТЦК/державні реєстри забезпечують їх належну обробку, перевірку і відображення у Єдиному електронному реєстрі. Право на бронь існує тільки за умови виконання процедурних кроків обома сторонами; якщо одна сторона відповідач-2 надала недостовірну або неперевірену відповідь, це не може перекладати відповідальність за наслідки на працівника (позивача) чи на роботодавця – відповідача-1. Позивач зауважує, що відповідач-2 посилається на Додаток 1 до Порядку №559 за яким «у переліку вимог дані про бронювання не вказуються у військово-обліковому документі на бланку». Проте сучасний порядок бронювання (Постанова №76) і Порядок №559/Порядок №1487 разом формують комплексну процедуру: факт бронювання/відстрочки відображається й підтримується у електронній формі (реєстр, «Резерв+», Портал «Дія»). Наявність/відсутність відповідної позначки в паперовому документі не виключає обов`язку відповідача-2 узгодити і відобразити бронювання в електронній системі та утриматися від примусового призову до з`ясування обставин. Отже, посилання лише на відсутність графи в бланку не є самостійною і остаточною підставою для відмови від відповіді на запит щодо бронювання. Позивач вважає, що виконання формальних дій лише роботодавцем відповідачем-1 не позбавляє відповідача-2 ТЦК обов`язку перевірити і правильно відобразити дані у електронних реєстрах; автоматичні процеси мають спрацьовувати за умови, коли в «Резерв+» внесено дані (а.с.211-214, Т.2).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.11.2025 р. задоволено заяву представника позивача Урсаленка Олександра Миколайовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.10-11, Т.3).
Підготовче засідання 04.11.2025 р. відкладено за клопотанням представника відповідача-1 (а.с.8, 33-36, Т.2).
У підготовчому засіданні 06.11.2025 р. відмовлено у задоволенні клопотання позивача про виклик свідка, частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів, повернуто без розгляду повторне клопотання позивача про виклик свідка, повернуто без розгляду повторне клопотання позивача про витребування доказів, відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування письмових пояснень, повернуто без розгляду повторне клопотання позивача про витребування письмових пояснень, відмовлено у задоволенні клопотання позивача про зняття справи з розгляду, відмовлено у задоволенні клопотання позивача про направлення до ТААС всіх матеріалів справи у повному обсязі (а.с.57-64, Т.3).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.11.2025 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні (а.с.65, Т.3).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 р. повернуто ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн перерахований відповідно до квитанції №6980-2517-9781-6632 від 04 жовтня 2025 року (а.с.81, Т.3).
12.11.2025 р. судове засідання не відбулося у зв`язку з відсутністю електропостачання у приміщенні суду (а.с.100, Т.3).
У судовому засіданні 18.11.2025 р. у зв`язку із запереченнями представників відповідачів, відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у порядку письмового провадження, задоволено клопотання представника відповідача-1 про долучення доказів, заслухано пояснення позивача та представників відповідача-1 і відповідача-2 та оголошено перерву у зв`язку з закінченням відведеного часу на розгляд справи (а.с.124-132, Т.3).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 р. відхилено зауваження ОСОБА_1 щодо протоколу судового засідання від 18.11.2025 р. у справі №340/6397/25 (а.с.141-142, Т.3).
У судовому засіданні 28.11.2025 р. відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача-1 про відкладення розгляду справи, розпочато дослідження письмових матеріалів у справі та оголошено перерву у зв`язку із закінченням відведеного часу на розгляд справи (а.с.192-204, Т.3).
04.12.2025 р. судове засідання не відбулося у зв`язку з відсутністю електропостачання у приміщенні суду (а.с.234, Т.3).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.12.2025 р. частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову; вжито заходи забезпечення адміністративного шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії, пов`язані із призовом на військову службу під час мобілізації, на особливий період ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , до набрання законної сили рішенням у справі №340/6397/25 (а.с.239-240, Т.3).
10.12.2025 р. судове засідання не відбулося у зв`язку з відсутністю електропостачання у приміщенні суду (а.с.22, Т.4).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.12.2025 р. відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої у порядку статті 382 КАС України (а.с.57-58, Т.4).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.12.2025 р. відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої у порядку статті 382 КАС України (а.с.57-58, Т.4).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.12.2025 р. повернуто без розгляду заяву позивача, подану у порядку статей 382 та 383 КАС України (а.с.59-60, Т.4).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 р. залишено без розгляду заяву позивача від 16 грудня 2025 року, подану у порядку статі 382 КАС України (а.с.83-84, Т.4).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 р. залишено без задоволення заяву позивача, подану у порядку статі 383 КАС України (а.с.85-86, Т.4).
У судовому засіданні 22.12.2025 р. продовжено дослідження письмових матеріалів у справі та оголошено перерву у зв`язку із закінченням відведеного часу на розгляд справи (а.с.108-112, Т.3).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.12.2025 р. відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.12.2025 р. у справі №340/6397/25 (а.с.128-129, Т.4).
06.01.2026 р. судове засідання не відбулося у зв`язку з відсутністю електропостачання у приміщенні суду (а.с.140, Т.4).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.01.2026 р. відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову (а.с.159-160, Т.4).
У судовому засіданні 16.01.2026 р. продовжено дослідження письмових матеріалів у справі, закінчено з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами, заслухано виступ позивача у судових дебатах та оголошено перерву у зв`язку із припиненням електропостачання приміщення суду (а.с.172-176, Т.4).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.01.2026 р. відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову (а.с.203-204, Т.4).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.01.2026 р. відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову (а.с.216-217, Т.4).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.01.2026 р. залишено без розгляду заяву позивача від 23 січня 2026 року про забезпечення позову (а.с.241-242, Т.4).
28.01.2026 р. судове засідання не відбулося у зв`язку з відсутністю електропостачання у приміщенні суду (а.с.244, Т.4).
04.02.2026 р. судове засідання не відбулося у зв`язку з відсутністю електропостачання у приміщенні суду (а.с.7, Т.5).
12.02.2026 р. судове засідання не відбулося у зв`язку з відсутністю електропостачання у приміщенні суду (а.с.17, Т.5).
У судовому засіданні 24.02.2026 р. заслухано виступи у судових дебатах представників відповідачів, а також суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення і повідомив сторонам дату і час його проголошення (а.с.33-34, Т.5).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.03.2026 р. закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача-1 керівництва КНП «ЦЕМД та МК у Кіровоградській області», яка полягає у невжитті необхідних заходів для своєчасного та належного оформлення бронювання позивача, як лікаря невідкладних станів; зобов`язання відповідача-1 КНП «ЦЕМД та МК у Кіровоградській області» подати до відповідача-2 ІНФОРМАЦІЯ_2 повний і належним чином оформлений пакет документів для бронювання позивача як лікаря невідкладних станів відповідно до вимог чинного законодавства; визнання протиправними дій відповідача-1 кадрової служби КНП «ЦЕМД та МК у Кіровоградській області», які полягали у поданні неповного пакета документів (заява №20250721-1213715) до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що спричинило незаконну відмову у бронюванні позивача; визнання неправомірними дій відповідача-1 кадрової служби Комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» Кіровоградської обласної ради, які полягали у безпідставному формулюванні, що подання позивачем документів на бронювання нібито перешкоджає діяльності Збройних Сил України (а.с.41-43, Т.5).
Дослідивши подані позивачем та представниками відповідачів документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 працює на посаді лікаря з медицини невідкладних станів підстанції №1 станції екстреної (швидкої) медичної допомоги комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області Кіровоградської обласної ради» з 01 лютого 2016 року (наказ №30/л від 01.02.2016 р.) (а.с.34, 185, Т.1, а.с.83, 118, 137, 188, Т.2).
Листом від 24.06.2025 р. №759 Комунальне некомерційне підприємство «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області Кіровоградської обласної ради» повідомило лікарю з медицини невідкладних станів ОСОБА_3 про необхідність звернутися до відповідного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем реєстрації для отримання військово-облікового документу для надання з метою військового обліку за місцем роботи (а.с.14-15, Т.1, а.с.138, 199, Т.2).
Комунальне некомерційне підприємство «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області Кіровоградської обласної ради» листом від 02.07.2025 р. №810 повідомило ІНФОРМАЦІЯ_5 про порушення правил військового обліку військовозобов`язаним ОСОБА_1 , який працює у КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області КОР» на посаді лікаря МНС підстанції №1 і перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_10 , а саме: відсутність військово-облікового документу, як особа, яка досягла граничного 25-річного віку (а.с.139, 200, Т.2).
Листом №2053 від 14.07.2025 р. ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомив КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області Кіровоградської обласної ради», що згідно відомостей з Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» ОСОБА_1 на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 не перебуває (а.с.145, 203, Т.2).
17.07.2025 р. ОСОБА_1 подано до ІНФОРМАЦІЯ_5 заяву про взяття його на військовий облік військовозобов`язаних рядового, сержантського, старшинського складу запасу у зв`язку з граничним віком призовників (а.с.67, Т.2).
ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_1 видано направлення від 17.07.2025 р. №4393891 для проходження медичного огляду 21.07.2025 р. з метою визначення придатності до військової служби (а.с.40, 210, Т.1, а.с.140, 189, Т.2).
Зі змісту розширених даних з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Резерв+», сформованого 18.07.2025 р., вствновлено, що ОСОБА_1 взято на облік ІНФОРМАЦІЯ_11 17.07.2025 р. (а.с.121-123, Т.2). При цьому, станом на 18.07.2025 р. у військово-облікових даних ОСОБА_1 були відсутні відомості щодо телефону та електронної пошти.
Наказом Комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області Кіровоградської обласної ради» від 18.07.2025 р. №314/О «Про увільнення від роботи ОСОБА_1 на час проходження медичного огляду за направленням ТЦК та СП» ОСОБА_1 , лікаря з медицини невідкладних станів підстанції №1 станції екстреної (швидкої) медичної допомоги від роботи з 21 липня 2025 року на час проходження медичного огляду за направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 (Знам`янка) зі збереженням місця роботи, обійманої посади та середньої заробітної плати (а.с.13, Т.1, а.с.141, 201, Т.2).
ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 проведено медичний огляд солдата запасу ОСОБА_1 та на підставі статті 13б, 52в графи ІІ розкладу хвороб встановлено придатність до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, про що складено довідку військово-лікарської комісії №2025-0728-1449-0159-7 від 21.07.2025 р. (а.с.10, 22, 41-42, 97-98, 119-120, 207, Т.1, а.с.182, Т.2).
Комунальним некомерційним підприємством «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області Кіровоградської обласної ради» в електронній формі засобами Порталу Дія подано заяву №20250721-1213715 про бронювання медичних працівників, для яких робота у закладах охорони здоров`я є основним місцем роботи за результатом 27.07.2025 р. ОСОБА_1 не заброньований, оскільки відсутня інформація про оновлення контактних даних особи (а.с.143, 202, Т.2).
Зі змісту військово-облікового документу «Резерв+» ОСОБА_1 , сформованого 30.07.2025 р., встановлено, що відомості щодо телефону та електронної пошти ОСОБА_1 відсутні (а.с.144, Т.2).
Листом від 04.08.2025 р. №990 Комунальне некомерційне підприємство «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області Кіровоградської обласної ради» звернулося до ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо повідомлення чи перебуває на обліку у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів військовозобов`язаний працівник ОСОБА_1 , який працює у КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області КОР» на посаді лікаря з МНС підстанції №1 і перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.146, Т.2).
У відповідь на запит від 04.08.2025 р. ІНФОРМАЦІЯ_5 листом від 12.08.2025 р. №2332 повідомив КНП «ЦМД та МК у Кіровоградській області Кіровоградської обласної ради», що ОСОБА_1 згідно даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (АІТС «Оберіг») перебуває на обліку військовозобов`язаних у першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_12 ( АДРЕСА_1 ) лише з 17.07.2025 р., де перебував на обліку до цього, інформація в названому реєстрі відсутня. Згідно з АІТС «Оберіг» військовозобов`язаний ОСОБА_1 як порушник правил військового обліку не значиться, однак в період з травня по липень 2024 року та до цього часу він до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) не з`являвся і не у повному обсязі оновив свої персональні дані та контактні облікові дані. Зазначено, що ОСОБА_1 необхідно особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 з документом, що посвідчує його особу та отримати (при відсутності) військово-обліковий документ (а.с.147, 175, 191, 204, 255, Т.2).
05.08.2025 р. ОСОБА_1 звернувся до Департаменту охорони здоров`я Кіровоградської обласної військової адміністрації із заявою про надання роз`яснень щодо відмови у його бронюванні та/або відтермінування його бронювання керівництвом ЦЕМД та МК у Кіровоградській області КОР (а.с.44-45, 194, Т.1).
06.08.2025 р. ОСОБА_1 уточнено військово-облікових дані у військово-обліковому документі « ІНФОРМАЦІЯ_13 », як наслідок, військово-обліковий документ «Резерв+» містить відомості щодо адреси проживання, телефону та електронної пошти ОСОБА_1 (а.с.12, 21, 43, 96, 186-189, 234, Т.1, а.с.95, 149, 170-174, 181, 205, 226-227, Т.2).
Листом від 15.08.2025 р. №Р-253/281/0-28 Департамент охорони здоров`я Кіровоградської обласної військової адміністрації у відповідь на заяву від 05.08.2025 р., серед іншого, повідомив ОСОБА_4 , що 04.08.2025 р. Центром надісланий повторний запит до ІНФОРМАЦІЯ_2 №990 щодо перебування на обліку, коли з`явиться інформація про оновлення даних в електронно-цифровому порталі «Дія» одразу буде сформовано заяву на бронювання (а.с.48-49, 192, Т.1, а.с.124, Т.2).
05.09.2025 р. ІНФОРМАЦІЯ_11 вручено ОСОБА_1 повістку на відправку на 11.09.2025 р. (а.с.11, 20, 39, 99, 219, 233, Т.1, а.с.148, 190, 232, Т.2), що підтверджується розпискою (а.с.67, зі зворотного боку, Т.2).
ОСОБА_1 подано до ІНФОРМАЦІЯ_5 заяву від 05.09.2025 р. про видачу військово-облікового документа, яка зареєстрована 08.09.2025 р. (а.с.68, Т.2, а.с.106, Т.3).
15.09.2025 р. ОСОБА_1 подано до Департаменту охорони здоров`я Кіровоградської обласної військової адміністрації скаргу стосовно проведення перевірки дій та бездіяльності керівництва УЕМД та МК у Кіровоградській області КОР щодо своєчасного оформлення бронювання медичних працівників та вжиття заходів реагування з метою усунення порушень та притягнення винних осіб до відповідальності (а.с.46-47, 185, 235, Т.1).
У відповідь на скаргу від 15.09.2025 р., листом від 17.09.2025 р. №Р-324/328/0-28 Департамент охорони здоров`я Кіровоградської обласної військової адміністрації, серед іншого, повідомив ОСОБА_4 , що 16.09.2025 р. на особистому прийомі у заступника начальника обласної військової адміністрації ОСОБА_5 були надані всі пояснення щодо питань висвітлених у зверненнях (а.с.50, 168, 236, Т.1, а.с.44, Т.2).
Також ОСОБА_1 направлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву від 15.09.2025 р. про відтермінування його мобілізації до моменту остаточного з`ясування обставин його права на бронювання (а.с.54-55, 237, Т.1, а.с.38, 91, Т.2). Зазначена заява вручена адресату 18.09.2026 р. (а.с.92, Т.2).
За результатом розгляду заяви стосовно надання відстрочки, ІНФОРМАЦІЯ_14 листом від 30.09.2025 р. №1/2782 повідомив ОСОБА_1 , що його заяви від 15.09.2025 р. з інформацією про неможливість прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв`язку із перебуванням на лікарняному взяті до відома, а також рекомендовано звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою відповідно до Порядку №560, долучивши необхідні додатки (а.с.40, Т.2).
Листом від 17.09.2025 р. №1162 Комунальне некомерційне підприємство «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області Кіровоградської обласної ради» звернулося до ІНФОРМАЦІЯ_4 про скасування повістки на відправку, виданої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с.150, Т.2).
За результатом розгляду запиту від 17.09.2025 р. №1162 ІНФОРМАЦІЯ_5 листом від 23.09.2025 р. №1/2708 повідомив Комунальному некомерційному підприємству «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області Кіровоградської обласної ради», що питання скасування повістки на відправку чинним законодавством не визначене (а.с.151, 206, Т.2).
ОСОБА_1 направлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву від 17.09.2025 р. про повторний огляд у військово-лікарській комісії (а.с.41, Т.2). Зазначена заява вручена адресату 22.09.2026 р. (а.с.42, Т.2).
За результатом розгляду заяви стосовно надання направлення для повторного проходження військово-лікарської комісії, ІНФОРМАЦІЯ_14 листом від 30.09.2025 р. №1/2781 повідомив ОСОБА_1 , що для отримання направлення вказаного у заяві йому необхідно прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.43, 108, Т.2).
ОСОБА_1 направлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву від 18.09.2025 р. про виправлення ВОС (військово-облікової спеціальності) згідно фактичної освіти, оскільки йому присвоєно ВОС «молодший спеціаліст, фельдшер», тоді як він має повну вищу освіту (спеціальність «Лікувальна справа», диплом НОМЕР_1 ) (а.с.56, 196, Т.1, а.с.89, Т.2). Зазначена заява вручена адресату 22.09.2026 р. (а.с.196, зі зворотного боку, Т.1, а.с.90, Т.2).
З огляду на диплом спеціаліста серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 закінчив у 2014 році Національний медичний університет імені О.О. Богомольця і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Лікувальна справа» та здобув кваліфікацію лікар (а.с.197-198, Т.1, а.с.93-94, 119-120, Т.2).
Листом №140774 від 10.11.2025 р. Відділу поліції №1 Кропивницького районного управління поліції в Кіровоградській області Головного управління Національної поліції повідомлено ОСОБА_4 , що 30.09.2025 р. до відділу поліції №1 Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області надійшла заява від ІНФОРМАЦІЯ_4 про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення передбаченого ст.336 Кримінального кодексу України (ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період). Відомості викладені у даному зверненні зареєстровано в інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України» відділу поліції №1 Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області за №17447 від 30.09.2025 р. В ході проведення перевірки поліцейськими вище вказаного відділу поліції за викладеними у вище зазначеному зверненні фактами не було здобуто достатніх, допустимих та достовірних доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 факту ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період. Питання щодо наявності в діях складу адміністративного правопорушення буде вирішуватися після явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.88, Т.3, а.с.117, 123, Т.4).
Вирішуючи позовну вимогу про визнання протиправною безпідставної відмови відповідача-2 ІНФОРМАЦІЯ_2 у видачі позивачу паперового військово-облікового документа, суд враховує наступне.
Відповідно до ч.9 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 р. №2232-ХІІ (далі за текстом – Закон №2232) призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців – відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 р. №559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа» затверджено Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників (далі за текстом – Порядок №559, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та форму військово-облікового документа.
Пунктом 1 Порядку №559 визначено, що військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа», а також громадянам України, звільненим з військової служби в СБУ у відставку, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби та не досягли граничного віку перебування в запасі (у разі, коли раніше військово-обліковий документ не видавався).
Згідно з п.2 Порядку №559 військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі – засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі – Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації); у паперовій формі – на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №559.
Особа може мати на бланку лише один військово-обліковий документ.
Відповідно до п.13 Порядку №559 бланк військово-облікового документа у паперовій формі виготовляється самостійно районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки або їх відділами (відповідними органами СБУ, підрозділами розвідувальних органів) згідно з вимогами, зазначеними у додатку 1.
Районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або їх відділи (відповідні органи СБУ, підрозділи розвідувальних органів) можуть роздруковувати бланк військово-облікового документа, який формується за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Бланк військово-облікового документа виготовляється з паперу і має розмір 148 х 210 міліметрів (формат А5). Зміст пунктів 1-8 друкується (заповнюється) на лицьовому боці військово-облікового документа, пунктів 9-15 – на його зворотному боці. У верхній лівій частині лицьового боку документа вклеюється кольорова фотокартка його власника розміром 35 х 45 міліметрів, яка засвідчується гербовою мастиковою печаткою районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного органу СБУ, розвідувального органу).
Підпис керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (відповідного органу СБУ, підрозділу розвідувального органу) засвідчується гербовою мастиковою печаткою.
Номер військово-облікового документа на бланку і дата його видачі вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у день видачі.
Пунктом 14 Порядку №559 передбачено, що військово-обліковий документ на бланку видається (замінюється) за письмовою заявою громадянина України районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки або його відділом (відповідним органом СБУ, підрозділом розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку у випадках: взяття громадянина на військовий облік як призовника, військовозобов`язаного або резервіста; якщо призовник, який перебував на військовому обліку до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №559, не отримував посвідчення призовника, а військовозобов`язаний та резервіст – військового квитка осіб рядового, сержантського і старшинського складу, військового квитка офіцера запасу або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.
Згідно з п.17 Порядку №559 для отримання (заміни) військово-облікового документа на бланку громадянин зобов`язаний особисто звернутися з письмовою заявою до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (відповідного органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку та надати кольорову фотокартку встановленого розміру.
Якщо громадянин України за станом здоров`я не може пересуватися (є особою з обмеженою мобільністю) або визнаний в установленому порядку недієздатним, що підтверджується відповідними документами, із заявою може звернутися особа, яка здійснює за ним догляд, або його опікун.
Пунктом 18 Порядку №559 передбачено, що військово-обліковий документ на бланку повинен бути виданий (замінений) протягом п`яти робочих днів з дати реєстрації заяви в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки або його відділі (відповідному органі СБУ, підрозділі розвідувального органу).
Відповідно до пункту 20 Порядку №559 військово-обліковий документ на бланку видається особі під особистий підпис, крім випадків, визначених в абзаці другому пункту 17 цього Порядку, у відомості видачі військово-облікових документів на бланку за формою згідно з додатком 2 з одночасним доведенням правил військового обліку.
Із аналізу зазначених норм, суд дійшов висновку, що обов`язок відповідного ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо видачі військово-облікового документа на бланку кореспондується з обов`язком військовозобов`язаного особисто з`явитися до РТЦК для отримання військово-облікового документа на бланку під особистий підпис. Пунктом 17 Порядку №559 передбачені винятки за яких допускається звернення із заявою про отримання військово-облікового документа на бланку особи, яка здійснює догляд або опікуна, якщо особа за станом здоров`я не може пересуватися (є особою з обмеженою мобільністю) або визнана в установленому порядку недієздатною, що підтверджується відповідними документами.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 самостійно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою від 05.09.2025 р. про видачу йому військово-облікового документа (а.с.68, Т.2, а.с.106, Т.3).
У відзиві на позовну заяву і в судовому засіданні представник відповідача-2 наголошувала на тому, що військово-обліковий документ на бланку ОСОБА_1 виготовлений і може бути виданий під особистий підпис, коли він з`явиться до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Судом встановлено, що в обліковій картці ОСОБА_1 відображено видачу військового квитка 05.09.2025 р. (а.с.99, 105, Т.3).
Однак, під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 військово-обліковий документ на бланку під підпис не отримував, оскільки не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
З аналізу Порядку №559, суд дійшов висновку, що дата видачі військово-облікового документа на бланку має співпадати із датою його отримання військовозобов`язаним.
Отже, відображення в обліковій картці ОСОБА_1 відомостей про видачу військово-облікового документа 05.09.2025 р. є передчасним.
Як встановлено судом, позивач вважає, що відповідач-2 був зобов`язаний організувати альтернативний спосіб отримання ним військово-облікового документа на бланку, оскільки через хворобу та обмежену рухливість він фізично не може з`явитися особисто.
Суд враховує, що обмежена рухливість, на яку, як підставу неможливості прибуття для отримання військово-облікового документа на бланку, зазначає позивач, не є тотожною до обмеженої мобільності, зумовленої фізичними вадами (сенсорного або рухового характеру, постійну або тимчасову), порушенням інтелектуального розвитку, віком або будь-якою іншою причиною інвалідності, що спричиняє потребу в особливій увазі й адаптації до потреб особи. Як встановлено судом, матеріали справи не містять документів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 є особою з обмеженою мобільністю.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядком №559 передбачено єдиний спосіб видачі військово-облікового документа на бланку – військовозобов`язаному під особистий підпис, будь-якого іншого альтернативного порядку видачі такого документу законодавчо не визначено. Відповідно відповідач-2 як суб`єкт владних повноважень не мав права діяти у будь-який інший не передбачений законодавством спосіб щодо видачі військово-облікового документа на бланку.
Посилання позивача на те, що дії відповідача-2 є проявом надмірного формалізму, який суперечить завданням адміністративного судочинства (ст.2 КАС України) та принципу пропорційності, закріпленому у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є необґрунтованими, позаяк стаття 2 КАС України та стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосуються здійснення судочинства.
Зважаючи на те, що не видача ОСОБА_1 військово-облікового документа на бланку зумовлена його не з`явленням до ІНФОРМАЦІЯ_4 для отримання зазначеного документа під підпис, суд дійшов висновку про відсутність протиправної бездіяльності відповідача-2.
Таким чином, позовна вимога про визнання протиправною безпідставної відмови відповідача-2 ІНФОРМАЦІЯ_2 у видачі позивачу паперового військово-облікового документа задоволенню не підлягає.
Суд бере до уваги, що заявлена позивачем позовна вимога про зобов`язання відповідача-2 ІНФОРМАЦІЯ_3 внести в офіційні військово-облікові документи позивача правильні відомості про вищу медичну освіту ОСОБА_1 та присвоїти військово-облікову спеціальність відповідно до фаху «лікар», за своєю правовою природою є похідною вимогою у розумінні п.23 ч.1 ст.4 КАС України, яка заявлена без основної вимоги щодо вирішення публічно-правового спору. Однак, суд вважає за необхідне надати оцінку присвоєній позивачу військово-обліковій спеціальності.
Відповідно до облікової картки ОСОБА_1 встановлено, що йому присвоєно військово-облікову спеціальність (ВОС) 879 код ВОС 962А (а.с.99, 105, Т.3).
Частинами 7, 13 статті 2 Закону №2232, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що базову військову службу громадяни України проходять відповідно до законів України у Збройних Силах України та інших військових формуваннях з метою здобуття військово-облікової спеціальності, набуття практичних навичок і умінь для збройного захисту Вітчизни.
Громадяни України, які перебувають на військовому обліку, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються, направляються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд, крім випадків, передбачених цим Законом. Порядок проведення медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України – Головою Служби безпеки України.
Наказом Міністерства оборони України від 07.09.2020 р. №317 затверджено Перелік військово-облікових спеціальностей рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України (далі за текстом – Перелік №317).
Перелік №317 визначає медичні спеціальності, а саме: молодшого медичного персоналу (ВОС 878); молодших спеціалістів з медичною освітою (ВОС 879); медичного обладнання (ВОС 880); фізичної та реабілітаційної медицини (ВОС 881, 882, 883).
Тобто позивачу визначено ВОС згідно з Переліком №317.
Окрім того, наказом Міністерства оборони України від 01.08.2023 р. №444 затверджено Перелік військово-облікових спеціальностей осіб офіцерського складу (далі за текстом – Перелік №444).
Пунктом 1 Переліку №444 визначено, що військово-облікова спеціальність – це категорія військового обліку, яка визначає військовослужбовцям та військовозобов`язаним військову спеціальність та належність до виду (роду) військ (сил) (далі – ВОС).
ВОС має цифрове позначення (номер, код) та найменування, що дозволяє вести автоматизований військовий облік.
Перелік №444 містить групу 90 у якій визначені ВОС для охорони здоров`я.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 закінчив у 2014 році Національний медичний університет імені О.О. Богомольця і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Лікувальна справа» та здобув кваліфікацію лікар, що підтверджується дипломом спеціаліста серії НОМЕР_1 (а.с.197-198, Т.1, а.с.93-94, 119-120, Т.2). Зазначені відомості у повному обсязі відображені в обліковій картці ОСОБА_1 (а.с.99, 105, Т.3).
Частинами 1-8 статті 11 Закону №2232, у редакції, яка діяла на час здобуття позивачем вищої освіти, передбачалося, що військова підготовка громадян України за програмою підготовки офіцерів запасу проводиться у вищих військових навчальних закладах та у військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів.
Військову підготовку за програмою підготовки офіцерів запасу на добровільних засадах проходять студенти вищих навчальних закладів III або IV рівня акредитації з денною формою навчання, придатні до військової служби за станом здоров`я та морально-діловими якостями.
Порядок проведення військової підготовки студентів вищих навчальних закладів за програмою підготовки офіцерів запасу визначається Кабінетом Міністрів України за поданням Міністерства оборони України, погодженим з центральним органом виконавчої влади в галузі освіти і науки.
Військова підготовка за програмою підготовки офіцерів запасу включається до навчальних планів вищого навчального закладу як окрема навчальна дисципліна. Програми військової підготовки розробляються згідно з вимогами кваліфікаційних характеристик офіцерів запасу за відповідною військово-обліковою спеціальністю. Порядок розроблення та затвердження кваліфікаційних характеристик офіцерів запасу та програм військової підготовки офіцерів запасу визначається Міністерством оборони України.
Громадянам України, які здобули вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем не нижче бакалавра, пройшли повний курс військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу, склали встановлені іспити та атестовані до офіцерського складу, присвоюється відповідне первинне військове звання офіцера запасу. У разі потреби вони за наказом Міністра оборони України можуть бути призвані для проходження військової служби осіб офіцерського складу.
Громадяни України, які не атестовані для присвоєння військового звання офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу і не пройшли строкової військової служби, підлягають призову на строкову військову службу з урахуванням, за можливості, фаху, який вони здобули у вищому навчальному закладі, або за спорідненими військово-обліковими спеціальностями.
Перелік військово-облікових спеціальностей, за якими ведеться військова підготовка громадян України за програмою підготовки офіцерів запасу, та обсяги підготовки за такими спеціальностями визначаються за поданням Генерального штабу Збройних Сил України Міністерством оборони України за погодженням з центральним органом виконавчої влади в галузі освіти і науки.
Перелік вищих навчальних закладів, на базі яких здійснюється військова підготовка громадян України за програмою підготовки офіцерів запасу, визначається Кабінетом Міністрів України за поданням Міністерства оборони України, погодженим з відповідними центральними органами виконавчої влади. Військові навчальні підрозділи є структурними підрозділами таких вищих навчальних закладів. Рішення про створення, реорганізацію та ліквідацію військових навчальних підрозділів приймається Кабінетом Міністрів України за поданням Міністерства оборони України, погодженим із центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані вищі навчальні заклади.
Отже, на час закінчення позивачем вищого навчального закладу, первинне військове звання офіцера запасу присвоювалося громадянам України за умов: здобуття вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем не нижче бакалавра; проходження повного курсу військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу; складення встановлених іспитів та атестування до офіцерського складу.
Зі змісту диплому серії НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_1 не проходив військову підготовку за програмою підготовки офіцерів запасу як окрему навчальну дисципліну (а.с.197-198, Т.1, а.с.93-94, 119-120, Т.2).
Таким чином, саме по собі здобуття позивачем вищої освіти не надавало йому права на присвоєння первинного військового звання офіцера запасу, а тому відсутні правові підстави для визначення ОСОБА_6 військово-облікової спеціальності за Переліком №444.
Позивач вважає, що до спірних правовідносин слід застосовувати частину 2 статі 11 Закону №2232, у редакції Закону України №4538-IX від 16.07.2025 р.
Відповідно до ч.2 ст.11 Закону №2232, у редакції Закону України №4538-IX від 16.07.2025 р., військову підготовку за програмою підготовки офіцерів запасу на добровільних засадах проходять громадяни України, які мають або здобувають освітній ступінь вищої освіти не нижче бакалавра, придатні до військової служби за станом здоров`я та пройшли професійно-психологічний відбір, а в обов`язковому порядку – громадяни України, які здобувають вищу освіту за медичними та фармацевтичними спеціальностями, придатні до військової служби за станом здоров`я та пройшли професійно-психологічний відбір.
Так, зазначена норма передбачає проходження військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу саме на добровільних засадах.
Натомість, згідно з абз.3 ч.3 ст.11 Закону №2232, у редакції Закону України №4538-IX від 16.07.2025 р., заклади вищої освіти всіх форм власності та підпорядкування, що провадять освітню діяльність за медичними та фармацевтичними спеціальностями згідно з отриманою ліцензією на відповідну діяльність, зобов`язані забезпечити проходження військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу громадянами України, які здобувають вищу освіту за медичними та фармацевтичними спеціальностями, придатні до військової служби за станом здоров`я та пройшли професійно-психологічний відбір.
Однак, зазначена норма є застосовною до осіб, які здобувають вищу освіту за медичними та фармацевтичними спеціальностями саме на час дії відповідної редакції ч.2 ст.11 Закону №2232.
Натомість позивач здобув вищу медичну освіту у 2014 році, коли проходження військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу громадянами України, які здобувають вищу освіту за медичними та фармацевтичними спеціальностями не було обов`язковим і відповідно ОСОБА_1 таку підготовку не проходив.
Окрім того, суд бере до уваги, що 17.07.2025 р. ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про взяття його на військовий облік військовозобов`язаних рядового, сержантського, старшинського складу запасу, а не як офіцера запасу (а.с.67, Т.2).
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем-2 правильно визначено військово-облікову спеціальність ОСОБА_6 , а тому позовна вимога про зобов`язання відповідача-2 ІНФОРМАЦІЯ_3 внести в офіційні військово-облікові документи позивача правильні відомості про вищу медичну освіту ОСОБА_1 та присвоїти військово-облікову спеціальність відповідно до фаху «лікар» задоволенню не підлягає.
Стосовно позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідача-2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які полягають у безпідставному трактуванні неявки позивача за повісткою від 11.09.2025 р. як ухилення від мобілізації, оскільки така неявка обґрунтована медичними причинами та підтверджена відповідними документами, суд враховує наступне.
Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.
Особа має право звернутися до адміністративного суду лише з позовом про захист її порушеного права, свободи чи інтересу, а не права, яке у майбутньому, ймовірно, може бути порушено з боку суб`єктів владних повноважень. Також побоювання особи щодо настання для неї наслідків, які вона вважає негативними і бажає уникнути, не можуть бути підставою для задоволення позову, якщо на момент звернення до суду її права чи інтереси фактично не порушені. Законодавство не передбачає можливості звернення до адміністративного суду для превентивного захисту від гіпотетичних порушень у майбутньому або для отримання судового висновку, який би звільняв особу від виконання загальнообов`язкових вимог законодавства.
З огляду на принцип верховенства права, звернення до суду не може використовуватися з метою вплинути на результат іншого провадження шляхом: встановлення певної обставини (створення преюдиційного факту, нововиявленої обставини або доказу, зафіксованого в судовому рішенні); констатації законності чи незаконності (правомірності або протиправності) рішень, дій чи бездіяльності, які безпосередньо не створюють юридичних наслідків для позивача; встановлення наявності або відсутності права чи обов`язку (повноваження), питання про існування або належне виконання яких є або має бути предметом іншого провадження.
Позивач оскаржує дії відповідача-2 щодо трактування неявки позивача за повісткою від 11.09.2025 р. як ухилення від мобілізації. Однак, саме по собі оцінка (трактування) суб`єктом владних повноважень поведінки особи як порушення, зокрема як ухилення від мобілізації, не порушує прав особи. Натомість права особи можуть порушуватися шляхом вжиття дій та/або прийняття рішень за наслідками відповідної оцінки, зокрема, але не виключно, під час притягнення до адміністративної відповідальності.
У такому разі, якщо позивача буде притягнуто до адміністративної відповідальності, належним способом захисту його прав буде оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. Тобто саме в межах провадження щодо вирішення питання наявності або відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення має надаватися оцінка поважності підстав, які зумовили неявку його за повісткою.
У даній справі позивач фактично намагається довести свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію) до моменту вжиття відповідачем-2 будь-яких дій пов`язаних із притягненням ОСОБА_1 до відповідальності за його неявку відповідно до повістки, тобто поза межами встановленої законом процедури, що суперечить завданням адміністративного судочинства.
Більш того, на відсутність порушеного права позивача оскаржуваними діями вказує не заявлення ним похідних позовних вимог спрямованих на відновлення порушеного права.
Таким чином, позовна вимоги про визнання протиправними дій відповідача-2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які полягають у безпідставному трактуванні неявки позивача за повісткою від 11.09.2025 р. як ухилення від мобілізації, оскільки така неявка обґрунтована медичними причинами та підтверджена відповідними документами, не підлягає задоволенню внаслідок відсутності порушеного права на момент звернення до суду з позовом та неправильний спосіб захисту.
Не підлягають також задоволенню похідні позовні вимоги про зобов`язання відповідача-2 ІНФОРМАЦІЯ_3 тимчасово призупинити будь-які дії щодо мобілізації позивача до повного розгляду справи судом та оформлення його бронювання як медичного працівника та про зобов`язання відповідача-2 ІНФОРМАЦІЯ_3 вжити заходів контролю за діями підпорядкованого структурного підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_2 та забезпечити належне оформлення і реєстрацію бронювання позивача як лікаря невідкладних станів відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки такі вимоги не пов`язані з основними вимогами щодо вирішення публічно-правового спору, які б ставилися на розгляд суду.
Позаяк у задоволенні позову відмовлено, то відповідно до ст.139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат понесених позивачем.
Відповідачами не надано доказів понесення судових витрат у даній справі, які б підлягали розподілу відповідно до статті 139 КАС України.
Застосовані ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.12.2025 р. заходи забезпечення адміністративного відповідно до ч.6 ст.157 КАС України зберігають свою дію до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.
Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ) до Комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області» Кіровоградської обласної ради (м. Кропивницький, вул. Гузара Любомира, 56, ЄДРПОУ 38540447), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Дата складання повного рішення суду – 06 березня 2026 року.

Суддя Кіровоградського
окружного адміністративного суду Г.М. МОМОНТ