Справа № 152/95/26
2/152/292/26 

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

17 березня 2026 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді - Роздорожна А.Г.
за участі секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження по суті цивільну справу
за позовом адвоката Сідельникової Олени Леонідівни 
в інтересах ОСОБА_1 
до відповідача ОСОБА_2 
вимоги позивача: про зменшення розміру аліментів,
учасники справи не викликалися,
після закінчення судового розгляду, ухвалив рішення про наступне:
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
1. Представник позивача звернулася до суду з цим позовом та вказала, що на підставі судового наказу Шаргородського районного суду Вінницької області від 5 січня 2026 року з позивача утримуються аліменти на користь відповідачки на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з тим, за судовим наказом Заводського районного суду м. Запоріжжя від 7 червня 2024 року з позивача утримуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку із цим із позивача утримуються аліменти загалом в розмірі 50 відсотків заробітку (доходу), що перевищує встановлену законом частку на двох неповнолітніх дітей. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просила зменшити розмір аліментів, що утримуються із відповідача за судовим наказом Шаргородського районного суду Вінницької області від 5 січня 2026 року, а саме до 1/6 частини заробітку на користь відповідачки (а.с.1-2).
2. На підтвердження позовних вимог представник позивача надала суду копію судових наказів, копії витягів із актів про народження дітей, копію паспорта.
3. 23 лютого 2026 року від представника відповідачки – адвоката Кришини А.М. надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона заперечувала щодо задоволення позову. Зазначає, що з позивача стягуються аліменти по двох судових рішеннях, але позовні вимоги про зменшення розміру аліментів пред`явлено лише до одного одержувача аліментів – ОСОБА_2 .. Натомість інший стягувач аліментів – ОСОБА_4 до участі в розгляді справи не залучена, тоді як діти від різних шлюбів не повинні бути звужені у правах через вимогу платника аліментів про зменшення розміру аліментів на утримання однієї дитини, оскільки це погіршує становище однієї дитини порівняно з іншою і не буде спрямовано на належне забезпечення прав дитини від іншого шлюбу та суперечитиме її інтересам. Разом з тим, стороною позивача до позовної заяви не долучено жодних належних та допустимих доказів, що підтверджують доводи позовних вимог про зміну сімейного стану. Також не долучено доказів про доходи позивача та доказів про те, що на виконання рішень суду позивач сплачує аліменти на утримання двох дітей у розмірі 50% його заробітку. Та обставина, що в позивача на утриманні є ще одна дитина сама по собі не свідчить про зміну його сімейного стану чи погіршення матеріального стану позивача та не є підставою для зменшення розміру аліментів. Сторона позивача не підтвердила жодними доказами погіршення змін матеріального стану ОСОБА_1 , як то: зменшення заробітної плати, переведення на неповний робочий день, перебування на обліку у статусі безробітного в центрі зайнятості, тощо. Не надала доказів, які б підтверджували доходи позивача на час винесення судового наказу про стягнення з нього аліментів та розрахунку скільки залишається коштів на існування позивача після сплати аліментів на утримання двох дітей. Також позивач, в додержання процесуальних вимог змагальності, повинен був надати суду докази сплати ним аліментів, як мінімум за період з моменту їх виникнення по цей час. Належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, що існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів, визначені статтею 192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, представником позивача не надано. Також не надано і доказів зміни матеріального стану позивача, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі (а.с.22-25).
4. На підтвердження своїх заперечень представник відповідача надала суду копію паспорта відповідачки, копію довідки, список замовлень, копії квитанцій. 
5. 2 березня 2026 року від представника позивача – адвоката Сідельникової О.Л. надійшла відповідь на відзив, у якій вона зазначає, що доводи відповідачки про те, що позивач не пред`являв позовні вимоги про зменшення розміру аліментів до ОСОБА_4 не відповідає дійсності, оскільки була подана позовна заява і до ОСОБА_4 , що підтверджується ухвалою Заводського районного суду в м. Запоріжжя від 10 лютого 2026 року. Представник позивача вказує, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. У зв`язку із цим сторона позивача просить задовольнити позов (а.с.41-42).
6. 9 березня 2026 року від представника відповідачки – адвоката Кришини А.М. надійшли заперечення, у яких вона просила відмовити у задоволенні позову. Зазначила, що у даній справі позовну заяву і відповідь на відзив підписано адвокатом за відсутності належних документів, зокрема, ордеру на надання правничої (правової) допомоги, сформованого у встановленому порядку, отже сторона відповідача вважає, що ордер серії АР №1188765 виписано з порушеннями і такий документ не підтверджує повноважень адвоката Сідельникової Олени Леонідівни на право подання, право підпису документів від імені позивача у даній справі, адже даний ордер з такими ж самими реквізитами використовувався адвокатом для представництва у різних справах. Разом з тим, представник відповідачки наголошує на тому, що та обставина, що в ОСОБА_1 на утриманні є ще одна дитина сама по собі не свідчить про зміну його сімейного стану чи погіршення матеріального стану позивача та не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки стороною позивача не надано належних та допустимих доказів того, що з моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. У зв`язку із цим просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с.58-59).
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
7. 10 лютого 2026 року від представника відповідачки – адвоката Кришини А.М. надійшла заява про вступ у справу в якості представника (а.с.18). 
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
8. Ухвалою суду від 2 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачці запропоновано надати в строк до 24 лютого 2026 року відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачці та відповідачці строк до 10 березня 2026 року для подання відповіді на відзив та заперечень (а.с.16).
9. Копія ухвали суду була надіслана відповідачці судом (а.с.17), а копія позовної заяви з додатками була надіслана позивачем за зареєстрованою адресою проживання відповідачки (а.с.10). За наданою суду інформацією Відділом «Центр надання адміністративних послуг Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області» від 30 січня 2026 року, відповідачка значиться зареєстрованою за адресою, що вказана в позові (а.с.15). Копію позовної заяви з додатками, які були надіслані представником позивача, відповідачка отримала 7 лютого 2026 року (а.с.62), а копію ухвали суду, відповідно до поштового повідомлення, також 7 лютого 2026 року (а.с.21).
10. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи.
11. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.
12. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом.
13. Відповідно до копії судового наказу Шаргородського районного суду Вінницької області №152/1764/25 від 5 січня 2026 року, було постановлено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 грудня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.3).
14. Згідно з копією судового наказу Заводського районного суду м. Запоріжжя №332/3274/24 від 7 червня 2024 року, було постановлено стягувати із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви до суду, тобто з 3 червня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.4).
15. Відповідно до витягів з актового запису про народження дітей, позивач ОСОБА_1 є батьком двох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5-6).
16. Згідно з копією паспорта позивача, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Приморське Васильківського району Запорізької області (а.с.7-8).
17. Відповідно до копії паспорта відповідачки, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області (а.с.28).
18. Згідно з копією довідки №01-19/1217, виданої Відділом «Центр надання адміністративних послуг Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області» 29 грудня 2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із матір`ю – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по АДРЕСА_1 (а.с.30).
19. Відповідно до копій квитанцій та списків замовлень, відповідачка регулярно здійснює покупку дитячого харчування (а.с.31-33). З квитанцій видно, що середньомісячний чек за харчування дитини складає близько 3500 грн.
20. Згідно з копією довідки про доходи позивача №10/55/226, виданої ІНФОРМАЦІЯ_9 5 лютого 2026 року, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, у період з серпня 2025 року по грудень 2025 року отримав доходу в загальному розмірі 101773,68 грн, з яких утрималося податку на фізичних осіб в розмірі 18319,28 грн та військового збору в розмірі 1526,62 грн (а.с.43). Сплачені аліменти відсутні. Середньомісячна заробітна плата позивача склала 21462 грн. 
21. Відповідно до копії платіжних інструкцій, з відповідача регулярно стягувалися на рахунок ВПВР УЗПВР у Запорізькій області ПМУМЮ аліменти в межах виконавчого проваджененя №75310739. Окрім цього, позивач переказував на користь відповідачки грошові кошти в сумі 8000 грн 9 січня 2026 року, 10000 грн 8 жовтня 2025 року, 8000 грн 11 листопада 2025 року, 8000 грн 6 грудня 2025 року. При цьому вказівка в цих квитанціях, що це аліменти відсутня (а.с.44-54).
22. Згідно копії ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2026 року, було прийнято позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Сідельникова Олена Леонідівна, до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів до розгляду та відкрито провадження у справі , розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.55). На дату розгляду цієї справи відсутні результати розгляду вказаної цивільної справи.
V. Оцінка Суду.
23. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
24. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
25. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
26. Статтею 51 Конституції України передбачено обов`язок батьків утримувати дітей до їхнього повноліття.
27. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.
28. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
29. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
30. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
31. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
32. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
33. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
34. Отже, підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
35. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
36. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
37. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
38. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
39. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
40. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
41. Судом встановлено, що з позивача ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання спільного малолітнього сина в розмірі 1/4 (однієї чверті) частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 грудня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Окрім цього, з позивача також стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього спільного сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви до суду, тобто з 3 червня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття. 
42. Враховуючи середньомісячну заробітну плату позивача, з нього на одну дитину стягуються аліменти в розмірі близько 5500 грн, що, у свою чергу, перевищує мінімально рекомендований розмір аліментів на одну дитину відповідного віку. Суд бере до уваги, що виникнення у позивача обов`язку утримувати ще одну дитину є зміною його сімейного стану, що безпосередньо впливає на його матеріальні можливості щодо належного виконання аліментних зобов`язань щодо обох дітей. Оскільки на даний час із позивача стягується 1/2 частина його доходу (по 1/4 на кожну дитину), суд вважає, що такий розмір є значним фінансовим навантаженням та не забезпечує справедливого розподілу його доходів між дітьми. З огляду на принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання дітей, а також необхідність забезпечення належного утримання кожної дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів. 
VI. Розподіл судових витрат.
43. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
44. На підставі вищевикладеного, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 1331,20 грн (а.с.9 на звороті).
З цих підстав, Керуючись
статтями 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 279, 430 ЦПК України, на підставі статей 180, 182, 183, 192 СК України, Суд, -
у х в а л и в :
1. Позов адвоката Сідельникової Олени Леонідівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити повністю.
2. Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу Шаргородського районного суду Вінницької області №152/1764/25 від 5 січня 2026 року, визначивши їх у розмірі 1/6 частини його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.
3. Стягнення аліментів в зміненому розмірі розпочати з часу набрання цим рішенням законної сили.
4. Припинити стягнення за судовим наказом Шаргородського районного суду Вінницької області №152/1764/25 від 5 січня 2026 року.
5. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп.
На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша та друга статті 273 ЦПК України).
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (пункт 1 частини другої статті 354 ЦПК України).
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин(частина третя статті 354 ЦПК України).
Повне рішення суду складено 17 березня 2026 року.
Ім`я (найменування) сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, паспорт серії НОМЕР_1 ід.№ НОМЕР_2 , зареєстрований мешканець АДРЕСА_2 .
Представник позивача: адвокат Сідельникова Олена Леонідівна, яка знаходиться по вул. Троїцька, буд. 27, в м. Запоріжжя, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЗП №002263 від 16 липня 2019 року, видане на підставі рішення Ради адвокатів Запорізької області від 16 липня 2019 року №14, діє на підставі ордеру серії АР №1188765 від 27 січня 2026 року.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України, паспорт № НОМЕР_3 , ід.№ НОМЕР_4 , зареєстрована по АДРЕСА_1 .
Представник відповідача: адвокат Кришина Альона Миколаївна, яка знаходиться по АДРЕСА_3 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ВН №001127, видане на підставі рішення Ради адвокатів Вінницької області від 17 липня 2024 року №7/24, діє на підставі ордеру серії АВ №1272240 від 10 лютого 2026 року.

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА