УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/103/26 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л. А. 
Номер провадження №33/4805/902/26
Категорія ч.3 ст.172-20 КУпАП    Доповідач Зав`язун С. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року. Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого - судді   Зав`язуна С.М.,
за участю: секретаря   Дем`янчук Н.Д.,
захисника - адвоката   Лук`янчук В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м.Житомирі апеляційну скаргу захисника Лук`янчук Вікторії Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 січня 2026 року,

ВСТАНОВИВ :
зазначеною постановою    ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: 
АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень. 
Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Згідно постанови суду, молодший лейтенант ОСОБА_1 , 31.12.2025 близько 22.00 год в умовах особливого періоду знаходився в нетверезому стані під час виконання службових обов`язків та був виявлений та доставлений 31.12.2025 близько 22.30 год до ТВК м.Коростень, де тест прибором "Алконт-М №00333" встановлено позитивний результат 2.50 % проміле, чим вчинив діяння, за яке передбачена відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою, захисник Лук`янчук В.С. просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав, відповідно, його пояснення не заслухані. Зазначає, що протокол та інші докази, що містяться в матеріалах справи, не можуть слугувати достатніми доказами для доведення винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні. Вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно не з`ясував всіх обставин справи та не перевірив їх доказами, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вищевказаному правопорушенні є такими, що суперечать фактичним обставинам.
Заслухавши пояснення захисника Лук`янчук В.С. на підтримку своєї апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Положення ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, на підставі доказів встановлюються наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані визначаються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та іншими доказами.
Зазначені вимоги закону суддею суду першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 були дотримані. Висновок судді про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних доказів, які були досліджені у судовому засіданні й наведені у постанові.
Зокрема, такий висновок підтверджується відомостями, відображеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії КИЖ № 2 від 01.01.2026 року, з якого вбачається, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, у наданих поясненнях визнала факт порушення та погодилась із його обставинами, а також результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного 31.12.2025 року із використанням спеціального технічного засобу «Алконт-М № 00333», відповідно до якого вміст алкоголю в організмі становив 2,50 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння № 326 від 31.12.2025 року, складеним із дотриманням вимог чинного законодавства, згідно з яким огляд проводився у присутності двох свідків — ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також іншими матеріалами справи, зокрема службовою характеристикою, що у своїй сукупності є належними, допустимими та достатніми доказами, які узгоджуються між собою, взаємно доповнюють один одного та свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП. 
Так, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, зокрема у разі якщо вони перебувають на території військової частини.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено по теперішній час.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи не можуть бути належними та достатніми доказами вини ОСОБА_1 , є безпідставними та спростовуються змістом досліджених судом доказів. Як убачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою з дотриманням вимог чинного законодавства, містить усі необхідні відомості про обставини правопорушення, а викладені в ньому дані узгоджуються з іншими доказами у справі. При цьому сам по собі протокол не є єдиним доказом вини особи, а оцінюється судом у сукупності з іншими доказами, зокрема результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, актом такого огляду, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та іншими матеріалами, що повністю відповідає вимогам ст. 251, 252 КУпАП. Будь-яких конкретних обставин, які б свідчили про недопустимість або недостовірність зазначених доказів, апеляційна скарга захисника не містить, а наведені в ній доводи мають загальний характер та зводяться до формального заперечення їх доказового значення, що не може бути підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.
Так само безпідставними є посилання захисника на те, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та не заслухав його пояснення. Як убачається з матеріалів справи (а.с. 8), ОСОБА_1 подав письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, при цьому зазначив, що з протоколом про адміністративне правопорушення згоден, вину у вчиненні правопорушення визнає повністю та підтвердив, що 31.12.2025 року перебував у стані алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби в місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 . Таким чином, відмова від участі у судовому засіданні була добровільною та усвідомленою, а надані ним письмові пояснення були належним чином враховані судом при ухваленні рішення.
За таких обставин твердження захисника про порушення права ОСОБА_1 на захист та неповне з`ясування обставин справи не знаходять свого підтвердження, оскільки суд першої інстанції дослідив усі наявні докази, надав їм належну правову оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, при цьому винуватість ОСОБА_1 підтверджується сукупністю наявних у матеріалах справи доказів, які є взаємоузгодженими, логічними та достатніми і відповідають стандарту доказування «поза розумним сумнівом», сформульованому, зокрема, у рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), пункт 161.
Отже, істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено. Оскаржена постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
Керуючись ст.194 КУпАП, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу захисника Лук`янчук Вікторії Сергіївни – залишити без задоволення, а постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: