ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1027/26 Справа № 175/2796/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Шаповалова І. С. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарі Сербіній І.В., за участю захисника Литвинова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Литвинова В.В. на постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2026 року,якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП, та призначено стягнення у виді штрафу в розмірі 6800гривень з конфіскацією предметів торгівлі. 

ВСТАНОВИВ:

Судом першої інстанції встановлено, що 30.12.2025 о 12:15 год. під час дії правового режиму воєнного часу у торгівельному кіоску ‘’ ІНФОРМАЦІЯ_2 ’’, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 здійснила продаж пляшки горілки 0,5 л 40% вмісту спирту на загальну суму 170 грн., громадянину ОСОБА_2 , чим здійснила торгівлю та порушила вимоги п.1 Наказу командувача оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № 16од від 09.07.2022 р. «Про заборону торгівлі на території Донецької області алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі» та п. 9 ч. 2 ст. 71 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», чим порушила вимоги ч.3 ст. 156 КУпАП.
З таким судовим рішенням не погодився захисник ОСОБА_3 та оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що матеріали справи не містять доказів систематичності протиправних дій ОСОБА_1 у вигляді торгівлі алкогольними напоями, відомостей про проведення оперативної закупівлі та будь-яких даних про вміст рідини у вилучених пляшках.
Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не є належним та допустимим доказом, оскільки не містить посилань на нормативно-правовий акт, який порушила ОСОБА_1 .
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши думку сторни захисту, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.
Крім того, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.
Цих вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суддя місцевого суду дотримався не в повному обсязі, внаслідок чого прийшов до помилкового висновку про наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП.
Суд першої інстанції як на докази вини ОСОБА_1 послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 842512 від 30.12.2025 року, письмові пояснення, протокол огляду речей, фото таблицею до протоколу, квитанцію.
Проте, з таким рішенням судді суду першої інстанції не можна погодитись з огляду на наступне.
Для висновку про винність особи у вчиненні того чи іншого адміністративного правопорушення необхідно доведення наявності всіх ознак складу такого правопорушення.
Оскаржуваною постановою встановлено, що 30.12.2025 року о 12 год. 15 хв. під час правового режиму воєнного часу у торгівельному кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 здійснила продаж пляшки горілки 0,5 л 40% вмісту спирту на загальну суму 170 грн., громадянину ОСОБА_2 , чим здійснила торгівлю та порушила вимоги п.1 Наказу командувача оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № 16од від 09.07.2022 р. «Про заборону торгівлі на території Донецької області алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі» та п. 9 ч. 2 ст. 71 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин.
Положеннями ст. 156 КУпАП між іншим, передбачена відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.
Відповідно до ч.3 ст.156 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі правил торгівлі алкогольними напоями, а саме: торгівля алкогольними напоями на територіях, заборонених законом.
Предметом вказаного правопорушення, що розглядається, є алкогольні напої. І це також є обов`язковою ознакою складу цього правопорушення, наявність якої підлягає доказуванню.
В протоколі про адміністративне правопорушення та в оскарженій постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 здійснила продаж горілки "Житня сльоза" об. 0,5 л на загальну суму 170 грн. громадянину ОСОБА_2 .
Проте, матеріали справи не містять будь-яких об`єктивних доказів того, чи дійсно у пляшках, які продано та вилучено у ОСОБА_1 , містився алкогольний напій.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали провадження не містять безспірних, однозначних доказів того, що ОСОБА_1 продала ОСОБА_2 саме алкогольні напої, а відтак не є доведеним наявність обов`язкової ознаки складу правопорушення предмету торгівлі у виді алкогольного напою.
Також диспозицією ч. 3 ст. 156 КУпАП встановлено заборону продажу алкогольних напоїв з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом. Однак в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, яким чином ОСОБА_1 здійснювала торгівлю вказаною алкогольною продукцією, тобто в протоколі не розкрита об`єктивна сторона правопорушення. 
Матеріали провадження містять пояснення свідка ОСОБА_2 , стосовно придбання алкогольних напоїв. Однак, суд апеляційної інстанції не може прийняти їх до уваги, оскільки останні не містять відомостей про те яким чином була здійснена купівля даного товару та якими купюрами було здійснено розрахунок. Також поясненнями не встановлено, хто саме продав ОСОБА_2 алкогольну продукцію.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст.17Закону України від 23лютого 2006 року № 3477-IV«Про виконання рішень тазастосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.
За таких обставин, постанова суду першої інстанції стосовно ОСОБА_1 має бути безумовно скасованою, оскільки прийнята з порушенням вимог КУпАП. 
На підставі вищевикладеного вважаю, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання правопорушника винним.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи, у відношенні якої складено протокол про адміністративні правопорушення відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника Литвиненка В.В. необхідно задовольнити, а постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2026 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене вилучені під час огляду 30 грудня 2025 року приміщення за адресою: м. Краматорськ Донецька область, м. Краматорськ, вул. М.Приймаченко, 17С, предмети, а саме пляшка горілки 0,5 л 40% вмісту спирту «Житня сльоза» та дві пляшки ж/б «Revo» 0,5 л вміст спирту 8,5, конфіскації не підлягають, та мають бути повернуті володільцеві.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Литвинова В.В. задовольнити. 
Постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2026 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Вилучені алкогольні напої відповідно до квитанції № 447 від 30.12.2025 року повернути ОСОБА_1 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя :