Дата документу 16.02.2026	Справа № 554/16555/25	
 	Провадження № 3/554/140/2026	

Справа № 554/16857/25
Провадження № 3/554/141/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2026 року місто Полтава

Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Лизенко А. В., за участю: захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Момота Т. Г., секретаря судового засідання Снігура В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, з повною загальною середньою освітою, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженої, реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено, протягом року до адміністративної відповідальності притягалася 17 листопада 2025 року згідно з постановою серії ЕНА № 6172497 за ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн,

за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

17 листопада 2025 року, приблизно о 17:50 год, в м.Полтаві по вул.Пилипа Орлика, 14 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом TOYOTA COROLLA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахувала бічного інтервалу та швидкості руху і здійснила зіткнення з припаркованим транспортним засобом MERCEDES BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобіль TOYOTA COROLLA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перекинувся, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим водій ОСОБА_1 порушила вимоги п.12.1, п.3.1 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП (протокол серії ЕПР1 № 516010 від 17 листопада 2025 року).
Крім того, за вказаних вище обставин 17 листопада 2025 року, приблизно о 17:50 год, в м.Полтаві по вул.Пилипа Орлика, 14 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом TOYOTA COROLLA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння, зі згоди особи, проводився у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера Драгер, результат позитивний і становить 1,65 проміле, з результатом особа погодилася, що зафіксовано на бодікамери № 469253, № 469256, №468850, чим водій ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол серії ЕПР1 № 515992 від 17 листопада 2025 року).
Справу розглянуто в порядку ст. 36 КУпАП.
В судове засідання, призначене о 14:00 год 16 лютого 2026 року, учасники справи не з`явилися, будучи завчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судових викликів на засоби зв`язку, наявні в матеріалах справи та зазначені самими учасниками, в тому числі, через особистий кабінет підсистеми “Електронний Суд” ЄСІТС.
Перед початком судового засідання від захисника Момота Т. Г. через “Електронний Суд” на адресу суду надійшли письмові пояснення у справі, в яких сторона захисту зазначає про таке. 17 листопада 2025 року, приблизно о 18:00 год сталася ДТП за участю автомобілів Тойота та Мерседес. На місце події прибули працівники швидкої медичної допомоги, які оглянули ОСОБА_1 і вказали, що запах алкоголю відсутній, наркотичне сп`яніння за оглядом зіниць лікар швидкої також не виявив (відеозапис 18:12 – 18:21 хв.). Після закінчення складання адміністративного матеріалів щодо ДТП приїхав новий екіпаж поліції, який запропонував ОСОБА_1 продути “Драгер”, показник якого виявився 1,65‰. Захисник вважає, що під час проведення тесту з боку поліцейського були допущені порушення. Стверджує, що ОСОБА_1 не погодилася із результатом тесту і попросила проїхати до закладу охорони здоров`я для здачі тесту на вміст алкоголю. Додатково ОСОБА_1 про свою незгоду із результатами тесту записала в поясненнях, що долучені до матеріалів справи, зокрема, власноручно написала: “Не згодна з висновками драгера, хочу пройти огляд в медичному закладі”. Поліцейський Горб А. Р. запропонував ОСОБА_1 пройти стан алкогольного сп`яніння (відеозапис 18:41 хв.), вона відповіла, що може поїхати до лікарні. Проте поліцейський наполіг, щоб вона пройшла огляд на місці. ОСОБА_1 з результатом огляду не погодилася (відеозапис 18:43 хв.). Захисник зазначає, що відповідно до п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, водій транспортного засобу, що висловив незгоду з результатами огляду на місці зупинки, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Крім того, згідно з п. 7, п. 22 Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 у разі незгоди водія транспортного засобу з результатами огляду, проведеного поліцейським на стан сп`яніння на місці зупинки такий огляд проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. Захисник у своїх поясненнях стверджує, що поліцейський Горб А. Р. порушив вимоги Інструкції № 1452/735 щодо проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а тому такі висновки слід вважати недійсними. Також покликається на те, що процедура притягнення до адміністративної відповідальності базується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, закріпленій статтею 62 Конституції України презумпції невинуватості, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Враховуючи викладене, покликаючись на положення статті 6 ЄКПЛ, ч. ч. 1, 2 ст. 7, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, захисник вважає, що у цій справі відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому просить провадження у справі відсносно неї закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення (а. с. 69-72 том 1). Тотожні письмові пояснення захисник надавав на адресу суду 04 грудня 2025 року (а. с. 18-19 том 1).
Протягом розгляду справи в минулих судових засіданнях захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Момот Т. Г. послідовно підтримав позицію сторони захисту, викладену в письмових поясненнях, зазначив, що ОСОБА_1 не визнає своєї вини у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП через допущені працівниками поліції процесуальні порушення. Зазначив, що ОСОБА_1 алкогольних напоїв не вживала, транспортним засобом у такому стані вона не керувала, а працівники патрульної поліції порушили порядок оформлення матеріалів та складення протоколу. Таким чином, захисник просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, суддя дійшов до таких висновків.
Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п. 12.1 (швидкість руху) Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Відповідно до п. 13.1 (дистанція, інтервал, зустрічний роз`їзд) Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Пунктом 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За наявними матеріалами справи слідує, що водій ОСОБА_1 не дотрималася вимог п. 2.9а ПДР України.
Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з пунктами 6, 7 вищевказаного розділу Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я) .
Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Виходячи з положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом, підтверджується такими доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 516010 від 17 листопада 2025 року, який складено відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, при цьому у графі протоколу для пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення зазначено, що її пояснення надано на окремому аркуші, що засвідчено особистим підписом у протоколі (а. с. 1 том 2), долученим до зазначеного протоколу витягом з ІКС ІПНП підсистеми “Адмінпрактика” – карткою обліку адміністративного правопорушення від 11 вересня 2025 року (а. с. 2 том 2);
- схемою місця ДТП від 17 листопада 2025 року, підписаною учасниками пригоди, і цей документ не містить зауважень осіб щодо його змісту, результатів огляду та опису механічних пошкоджень транспортних засобів (а. с. 3 том 2);
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 17 листопада 2025 року, відповідно до яких він показав, що 17 листопада 2025 року, приблизно о 17:50 год до нього зателефонував сусід і повідомив, що припаркований ОСОБА_2 автомобіль втрапив у ДТП, а саме водій, який рухався по вул. Пилипа Орлика, здійснив зіткнення з його транспортним засобом, виїхавши на зустрічну смугу (а. с. 8 том 1; а. с. 4 том 2);
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 17 листопада 2025 року, згідно з якими вона зазначила, що в день події 17 листопада 2025 року о 17:00 год вона їхала по вулиці Пилипа Орлика, не впоралася з керуванням та натрапила на припарковану машину, яка стояла, і сталася ДТП. В цих же письмових поясненнях міститься зазначення про те, що ОСОБА_1 “Не згодна з висновком драгера. Хочу провести огляд в мед. закладі” (а. с. 7 том 1; а. с. 5 том 2);
- відповідно до рапорту слідчого ВРЗСТ СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Кущ М. від 17 листопада 2025 року було здійснено виїзд на повідомлення зі служби «102» про «ДТП з травмованими» ЖЄО № 48034 від 17.11.2025, що скоєна 17.11.2025, приблизно о 17:50 год, за адресою: м. Полтава, вул. Пилипа Орлика, 14. В ході виїзду на місце пригоди встановлено, що в результаті ДТП водій автомобіля TOYOTA COROLLA, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись по вул. Пилипа Орлика в м. Полтаві, виїхала на зустрічну смугу для руху, де допустила наїзд на нерухому перешкоду у вигляді коліс автомобіля MERCEDES 111CDI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що стояв припаркований на зустрічній смузі для руху. Слідчий зазначив, що у вказаній події відсутній склад кримінального правопорушення за ст. 286 КК України та прийнято рішення щодо оформлення вказаної ДТП в порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення (а. с. 6 том 2);
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 515992 від 17 листопада 2025 року, який складено відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому у графі протоколу для пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення зазначено “надам в суді”, водночас ОСОБА_1 ознайомлена зі змістом протоколу та датою, часом і місцем розгляду справи в суді, що засвідчено особистим підписом у протоколі (а. с. 1 том 1), долученим до зазначеного протоколу витягом з ІКС ІПНП підсистеми “Адмінпрактика” – карткою обліку адміністративного правопорушення від 11 вересня 2025 року (а. с. 2 том 1);
- результатом алкотесту до протоколу № 515992 (чек Drager Alcotest 6820 ARHK – 0089, тест № 1419) від 17 листопада 2025 року о 18:46 год – результат 1,65 ‰ (проміле), і такий показник у 8 (вісім) разів перевищує допустиме значення (а. с. 4 том 1);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук виражене; огляд проведений за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 ARHK № 0089; результат огляду: проба позитивна 1,65 ‰; з результатом ОСОБА_1 згодна, про що міститься особистий підпис (а. с. 5 том 1);
- дослідженими в судовому засіданні даними відеозаписів з нагрудних камер патрульних поліцейських № 469253, № 469256, № 468850, що зафіксовані на технічних носіях інформації (компакт-дисках) та надані до суду разом із матеріалами відповідних протоколів про адміністративні правопорушення. Згідно із вказаними даними відеозаписів об`єктивно підтверджуються, зокрема, факт проходження ОСОБА_1 процедури огляду на стан сп`яніння за її згодою на місці події (хронометраж відеозапису № 468850 з 18:42:15 хв. по 18:43:45 хв. та відеозапису № 469253 з 18:41:23 хв. по 18:44:20 хв.), погодження із результатом огляду на стан сп`яніння, а саме відповідним показником спеціального технічного приладу Драгер, що дозволяє суду констатувати відсутність суттєвих процесуальних порушень під час проведення такого огляду (а. с. 9 том 1, а. с. 7 том 2).
За таких обставин, суддя приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування особою транспортним засобом особами в стані алкогольного сп`яніння, а також вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. 
Такий висновок відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами.
Водночас суддя вважає, що інші незначні процесуальні порушення не впливають на наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, оскільки є очевидним, що вказані порушення не можуть спростувати зазначені вище показники алкотестера.
Відповідно до довідки відділу АП УПП в Полтавській області від 18 листопада 2025 року, за даними Єдиного державного реєстру МВС України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія не отримувала (а. с. 3 том 1).
Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у свої постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20 зробила висновок про те, що правова природа покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної статті, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.
Крім того, приписи статті 30 КУпАП не перешкоджають застосуванню судами стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами щодо осіб, які позбавлені права керування транспортним засобом.
Таким чином, вирішуючи питання щодо накладення додаткового адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, суддя враховує положення ст. 30 КУпАП, а також правовий висновок Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, відповідно до якого особі, яку визнано винуватою у вчиненні правопорушення суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Суддя наголошує на тому, що внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями. При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.
Каральна мета такого додаткового покарання досягається як безпосередньою забороною керувати транспортними засобами (позбавлення суб`єктивного права), так і покладенням на особу у зв`язку з цим уповноваженим органом з питань пробації певних обов`язків, а також роз`яснення особі наслідків невиконання покладених обов`язків та ухилення від відбування додаткового покарання. Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання (аналогічна думка викладена в постанові Верховного Суду від 04 вересня 2023 року № 702/301/20).
За цих обставин, суддя вважає можливим застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Таким чином, керуючись законом, суддя вважає, що необхідно застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП), а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 665 гривень 60 коп.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 36, 40-1, 276-280, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. в дохід держави (стягувач: Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; місцезнаходження: вул.Кременчуцька, 2В, с.Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область, 38751), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженої, реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено, судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок за наступними реквізитами:
Стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 26255795.
Реквізити для зарахування судового збору до державного бюджету:
Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106; Призначення платежу: *;101; Судовий збір, стягнутий на користь держави, за рішенням №».
Строк пред`явлення постанови до виконання в частині стягнення судового збору: протягом трьох місяців.
Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, у разі несплати добровільно штрафу протягом 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. В. Лизенко