ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

02 квітня 2026 року	Справа №160/1105/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Аппарель Де Ферніче» до Південно-Східної митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2026 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Аппарель Де Ферніче» звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Південно-Східної митниці, в якій просить:
визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Південно-Східної митниці №UA110150/2025/000047/1 від 07.10.2025 року.
В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що товариство з обмеженою відповідальністю «Аппарель Де Ферніче» з метою митного оформлення товарів «Металеві конструктивні частини меблів для сидіння, що перетворюються або не перетворюються на ліжка, виготовлені зі сталі, механізми розкладання дивану: J4 172/160 PР+4S/Grey - 18 шт; J4 162/150 PP+4S/Grey - 36 шт; J4 152/140 PP+4S/Grey - 180 шт; J4 142/130 PP+4S/Grey - 18 шт; J4 102/90 PP+4S/Grey - 36 шт. Не є товаром подвійного використання. Див. доп. Петля 3 (замок) позиційна з фіксацією, релакс і горизонтальне положення ліжка Hinges NSM - 100 шт. Використовується для розкладання і складання диванів. Див. електронний інвойс 2. Частина місця СТ 3.0» подало до Південно-Східної митниці електронну митну декларацію №25UA11015001339100.001 від 06.10.2025 року.
Під час декларування товарів за електронною митною декларацією ТОВ «АППАРЕЛЬ ДЕ ФЕРНІЧЕ» №25UA11015001339100.001 від 06.10.2025 року обрано основний метод визначення митної вартості товару - за ціною договору та подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України.
Однак, Південно-Східною митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110150/2025/000047/1 від 07.10.2025 року та відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення NUA110150/2025/000149 від 07.10.2025 року та визначено розбіжності, які слугували підставою для прийняття спірного рішення.
З урахуванням положень Митного кодексу України, товари було випущено у вільний обіг за митною декларацією №25UA110150013510U0 від 07.10.2025 року та здійснено коригування митної вартості товарів в розмірі 44 419,20 грн. з ПДВ.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Аппарель Де Ферніче» вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення Південно-Східної митниці про коригування митної вартості товарів №UA110150/2025/000047/1 від 07.10.2025 року, оскільки надані позивачем документи підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних даних, є документально підтвердженими та такими, що піддаються обчисленню та на їх підставі можливо ідентифікувати задекларовані товари, у зв`язку з чим представник позивача звернулася до суду з цими позовом.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 січня 2026 року для розгляду адміністративної справи №160/1105/26 визначено суддю Олійника В.М.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
26.01.2026 року на адресу відповідача направлено ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками.
27.01.2026 року відповідачем отримано ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.
11.02.2026 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника Південно-Східної митниці надійшло клопотання, в якому представник відповідача просить продовжити процесуальний строк для подачі відзиву відповідачем.
13.02.2026 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника Південно-Східної митниці надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.
ТОВ «Аппарель Де Ферніче» 06.10.2025 звернулося з ЕМД №25UA1101500013391U0 до Дніпровської митниці з метою здійснення митного оформлення товарів:
Товар №1 «Металеві конструктивні частини меблів для сидіння, що перетворюються або не перетворюються на ліжка, виготовлені зі сталі механізми розкладання дивану в асортименті»;
Товар №2 «Петля 3 (замок) позиційна з фіксацією, релакс і горизонтальне положення ліжка»;
Декларантом до митного оформлення за ЕМД від 06.10.2025 №UA110150/2025/013391 (MRN 25UA110150013391U0) заявлено партію товару, імпортовану на підставі контракту від 28.04.2023 №11/04 з компанією Meral Bulgaria JSC, Bulgaria, та додаткових угод, рахунку-інвойс від 30.09.2025 №10173.
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до ЕМД з урахуванням положень статті 337 Митного кодексу України встановлено, що документи зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (п.3 ст.53 МКУ), а саме:
1. Оцінюваний товар постачаються на комерційних умовах EXW Perushtitsa (Болгарія) на підставі контракту купівлі-продажу від 28.04.2023 №11/04, укладеного між ТОВ «Аппарель Де Ферніче» та компанією-виробником «Meral Bulgaria JSC» (Болгарія).
Відповідно до пп.1.2-1.3 контракту купівлі-продажу від 28.04.2023 №11/04 товар постачається в кількості (партіями) та на умовах узгоджених сторонами в проформах-інвойсах або інвойсах до цього контракту. Покупець зобов`язується сплатити вартість товару в кількості, за цінами і в порядку, узгодженими сторонами в проформах-інвойсах або інвойсах до цього контракту.
Декларантом до митного оформлення надано комерційний інвойс від 30.09.2025 №10173 на суму 19175,7600 євро, в якому не зазначені умови оплати.
2.До митного оформлення декларантом надані банківські платіжні документи SWIFT від 10.07.2025 на суму 5 930,62 євро, від 25.09.2025 на суму 13 245,06 євро.
У гр.70 даних платіжних документів в призначенні платежу вказано виключно реквізити контракту від 28.04.2023 №11/04.
Разом з тим, п.2.1 контракту купівлі-продажу від 28.04.2023 №11/04 зазначено загальну суму контракту у розмірі 500 000,00 євро.
А також, платежі проведені раніше виставленого рахунку, тому надані рахунки не можливо ідентифікувати з заявленою поставкою товару.
Відповідно до п.7 висновків Постанови Пленуму ВАСУ від 13.03.2017 №2 «Про Довідку щодо Узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року» Платіжне доручення без вказівки у ньому на рахунок-фактуру (інвойс), на підставі яких здійснено платіж, не є доказом, достатнім для доведення митної вартості певної поставки товару.
3.Банківські платіжні документи, а саме: SWIFT від 10.07.2025 на суму 5 930,62 євро, від 25.09.2025 на суму 13 245,06 євро оформлено без дотримання вимог Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216.
Враховуючи вищезазначене, надані платіжні документи неможливо ідентифікувати з оцінюваною партією товару.
4. Згідно комерційного інвойсу від 30.09.2025 №10173 товар постачається на умовах EXW Perushtitsa (Болгарія).
Для підтвердження складових митної вартості надано наступні документи: товаротранспортну накладну б/н від 30.09.2025; Довідка про транспортні витрати №30\09\2025; рахунок на оплату від 02.10.2025 №259; договір надання транспортно-експедиторських послуг в міжнародному сполученні від 05.02.2025 №05/02/2025/2110, укладений між перевізником ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «АППАРЕЛЬ ДЕ ФЕРНІЧЕ», договір перевезення вантажу № 250926150NQ від 26.09.2025 року між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Аккорд Платінум».
Жоден з наданих документів не містить відомості про протяжність маршруту перевезення у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Відповідно п.2.2 договору надання транспортно-експедиторських послуг в міжнародному сполученні від 05.02.2025 №05/02/2025/2110, передбачено оформлення на кожні окремі ТЕП Заявки, що містять опис умов і особливостей конкретного перевезення, які є невід`ємною частиною Договору.
Відповідно п.5.1. Договору передбачається, що ціни за даною угодою встановлюються заздалегідь і узгоджуються сторонами перед кожним перевезенням в разовій Заявці.
Відповідно п.5.3. Договору зазначено, що оплата перевезення робиться в терміни, вказані в Заявці, а також основою для оплати ТЕП Замовником є оригінал рахунку-фактури Експедитора, акту виконаних робіт і товаросупровідних документів з друком вантажоодержувача, якщо інше не обумовлене в Заявці.
До митного оформлення Заявка не надана.
Підтверджуючого банківського документу про оплату за перевезення не надано.
Відповідно п.5.5 Договору передбачено, що за прострочення в платі рахунків за виконані ТЕП Замовник виплачує Експедиторові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Що може вплинути на розрахунок митної вартості.
Не надана інформація, а також не додані до розрахунку митної вартості вартість наданих послуг за митні збори та платежі у країні експорту.
Зовнішньоекономічний контракт не містить статей про надання послуг з митного оформлення товару Продавцем, з чого вбачається, що митним оформленням на експорт вантажу займався Покупець, або перевізник.
Але до митного оформлення не надані документи, які б містили цінову інформацію про вартість наданих послуг.
Листом від 07.10.2025 б/н декларантом повідомлено про неможливість надати у десятиденний термін додаткові документи для підтвердження митної вартості до ЕМД від 06.10.2025 року №UА110150/2025/013391 (MRN 25иДИ015001339U0).
Перелічені в повідомленні №1 виявлені розбіжності декларантом не усунуті.
Митна вартість визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-г - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ та ґрунтується на вартості товару, митна вартість яких вже визнана митними органами та розраховується на рівні:
Товару №1 до рівня товару за кодом згідно УКТЗЕД 9401999000 «Металеві конструктивні частини меблів для сидіння, що перетворюються або не перетворюються на ліжка, виготовлені зі сталі: Механізм Седафлекс арт. 240110192B: IKB:25/P 12M - 140 - З великими бічними панелями - Ламелі+стрічки - Підголовник не встановлений - Титан - 50 шт, Механізм Седафлекс арт. 240110190: IKB:25/P 12M - 160 - З великими бічними панелями - Ламелі+стрічки - Підголівник не встановлений - Титан - 25 шт. Не є товаром подвійного використання. Не використовується для військових цілей та у військовій галузі. Конструктивні характеристики механізмів дозволяють використовувати їх лише у виробництві диванів. Торговельна марка SEDAC-MERAL. Виробник SEDAC-MECOBEL. Країна виробництва EU» (товар №1), країна виробництва та відправлення - Belgium, комерційні умови поставки - FCA BE Wevelgem, митне оформлення якого здійснено за резервним методом визначення митної вартості та випущеного у вільний обіг у наближений час за ЕМД від 01.08.2025 № 25UA110150010871U7 за ціною - 4,82 дол.США/кг.
Враховуючи відмінні фізичні характеристики товару, оформленого за ЕМД від 01.08.2025 року №25UA110150010871U7 коригування здійснено з урахуванням основної одиниці виміру, відповідно до товарної номенклатури Митного тарифу України (УКТ ЗЕД), затвердженого Законом України «Про митний тариф України» від 19.10.2022 №2697-IX (кілограм).
Митна вартість товару з урахуванням основної одиниці виміру розраховується на рівні 4,82 дол. США/кг або 4,1186 EUR/кг.
Товару №2 до рівня товару за кодом згідно УКТЗЕД 8302490090 «Фурнітура з недорогоцінних металів: LATCH WITH SPRING 420X14 GALVANIZED(10)/регульована петля арт. 64.067-100шт.ADJUSTABLE HINGE M18 (50) / Регульована петля довга М18 арт. 61.003-200шт. Не містять радіоелектронні засоби та випромінювальні пристрої. Торговельна марка POSTAL. Виробник POSTAL STEEL GROUP POLSKA Sp. z o.o. Країна виробництва EU», імпортованого за угодою з виробником, країна виробництва та відправлення - Польща, комерційні умови поставки - FCA PL Rzeszow, митне оформлення якого здійснено за основним методом визначення митної вартості та випущеного у вільний обіг у наближений час за ЕМД від 29.09.2025 року №25UA209210008252U5 за ціною - 6,0115 дол.США/кг.
Враховуючи відмінні фізичні характеристики товару, оформленого за ЕМД від 29.09.2025 року №25UA209210008252U5, коригування здійснено з урахуванням основної одиниці виміру, відповідно до товарної номенклатури Митного тарифу України (УКТ ЗЕД), затвердженого Законом України «Про митний тариф України» від 19.10.2022 №2697-ІХ (кілограм). Митна вартість товару з урахуванням основної одиниці виміру розраховується на рівні 6,0115 дол. США/кг. або 5,1367 EUR/кг.
У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного, прийнято Рішення про коригування митної вартості від 07.10.2025 року №UА110150/2025/000047/1.
На підтвердження правомірності здійсненого коригування митної вартості товарів митниця надає витяг із ЕМД від 01.08.2025 року №25UА11015001087U7 та ЕМД від 29.09.2025 року №25UА209210008252U5 за якими здійснено контроль співставлення, за виключенням інформації граф, які у відповідності до ст. ст.11, 257 МКУ містять службову інформацію.
З урахуванням викладеного, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Аппарель Де Ферніче».
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Аппарель Де Ферніче» з метою митного оформлення товарів «Металеві конструктивні частини меблів для сидіння, що перетворюються або не перетворюються на ліжка, виготовлені зі сталі, механізми розкладання дивану: J4 172/160 PР+4S/Grey - 18 шт; J4 162/150 PP+4S/Grey - 36 шт; J4 152/140 PP+4S/Grey - 180 шт; J4 142/130 PP+4S/Grey - 18 шт; J4 102/90 PP+4S/Grey - 36 шт. Не є товаром подвійного використання. Див. доп. Петля 3 (замок) позиційна з фіксацією, релакс і горизонтальне положення ліжка Hinges NSM - 100 шт. Використовується для розкладання і складання диванів. Див. електронний інвойс 2. Частина місця СТ 3.0» подало до Південно-Східної митниці електронну митну декларацію №25UA11015001339100.001 від 06.10.2025 року.
Під час декларування товарів за електронною митною декларацією ТОВ «Аппарель Де Ферніче» №25UA11015001339100.001 від 06.10.2025 року обрано основний метод визначення митної вартості товару - за ціною договору та подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України, зокрема:
- Контракт №11/04 від 28.04.2023 року; 
- Додаткову угоду №1 від 25.04.2025 року;
- Додаткову угоду №2 від 24.04.2025 року;
- Додаткову угоду №1 від 01.01.2025 року;
- Комерційний інвойс №10173 від 30.09.2025 року; 
- Пакувальний лист б/н від 30.09.2025 року; 
- SWIFT б/н від 10.07.2025 року;
- SWIFT б/н від 25.09.2025 року;
- ЦМР б/н від 30.09.2025 року; 
- Рахунок-фактуру №259 від 02.10.2025 року; 
- Довідку про транспортні витрати від 30.09.2025 року; 
- Договір надання транспортно-експедиторських послуг в міжнародному сполученні від 05.02.2025 року №05/02/2025/2110;
- Договір перевезення вантажу №250926150NQ від 26.09.2025 року; 
- Експортну декларацію №25BG003009A2300282 від 30.09.2025 року.
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до ЕМД з урахуванням положень статті 337 Митного кодексу України, відповідачем встановлено, що документи зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (п.3 ст.53 МКУ), а саме:
1. Оцінюваний товар постачаються на комерційних умовах EXW Perushtitsa (Болгарія) на підставі контракту купівлі-продажу від 28.04.2023 №11/04, укладеного між ТОВ «Аппарель Де Ферніче» та компанією-виробником «Meral Bulgaria JSC» (Болгарія).
Відповідно до пп.1.2-1.3 контракту купівлі-продажу від 28.04.2023 №11/04 товар постачається в кількості (партіями) та на умовах узгоджених сторонами в проформах-інвойсах або інвойсах до цього контракту. Покупець зобов`язується сплатити вартість товару в кількості, за цінами і в порядку, узгодженими сторонами в проформах-інвойсах або інвойсах до цього контракту.
Декларантом до митного оформлення надано комерційний інвойс від 30.09.2025 №10173 на суму 19175,7600 євро, в якому не зазначені умови оплати.
2.До митного оформлення декларантом надані банківські платіжні документи SWIFT від 10.07.2025 на суму 5 930,62 євро, від 25.09.2025 на суму 13 245,06 євро.
У гр.70 даних платіжних документів в призначенні платежу вказано виключно реквізити контракту від 28.04.2023 №11/04.
Разом з тим, п.2.1 контракту купівлі-продажу від 28.04.2023 №11/04 зазначено загальну суму контракту у розмірі 500 000,00 євро.
А також, платежі проведені раніше виставленого рахунку, тому надані рахунки не можливо ідентифікувати з заявленою поставкою товару.
Відповідно до п.7 висновків Постанови Пленуму ВАСУ від 13.03.2017 №2 «Про Довідку щодо Узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року» Платіжне доручення без вказівки у ньому на рахунок-фактуру (інвойс), на підставі яких здійснено платіж, не є доказом, достатнім для доведення митної вартості певної поставки товару.
3.Банківські платіжні документи, а саме: SWIFT від 10.07.2025 на суму 5 930,62 євро, від 25.09.2025 на суму 13 245,06 євро оформлено без дотримання вимог Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216.
Враховуючи вищезазначене, надані платіжні документи неможливо ідентифікувати з оцінюваною партією товару.
4. Згідно комерційного інвойсу від 30.09.2025 №10173 товар постачається на умовах EXW Perushtitsa (Болгарія).
Для підтвердження складових митної вартості надано наступні документи: товаротранспортну накладну б/н від 30.09.2025; Довідка про транспортні витрати №30\09\2025; рахунок на оплату від 02.10.2025 №259; договір надання транспортно-експедиторських послуг в міжнародному сполученні від 05.02.2025 №05/02/2025/2110, укладений між перевізником ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «АППАРЕЛЬ ДЕ ФЕРНІЧЕ», договір перевезення вантажу № 250926150NQ від 26.09.2025 року між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Аккорд Платінум».
Жоден з наданих документів не містить відомості про протяжність маршруту перевезення у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Відповідно п.2.2 договору надання транспортно-експедиторських послуг в міжнародному сполученні від 05.02.2025 №05/02/2025/2110, передбачено оформлення на кожні окремі ТЕП Заявки, що містять опис умов і особливостей конкретного перевезення, які є невід`ємною частиною Договору.
Відповідно п.5.1. Договору передбачається, що ціни за даною угодою встановлюються заздалегідь і узгоджуються сторонами перед кожним перевезенням в разовій Заявці.
Відповідно п.5.3. Договору зазначено, що оплата перевезення робиться в терміни, вказані в Заявці, а також основою для оплати ТЕП Замовником є оригінал рахунку-фактури Експедитора, акту виконаних робіт і товаросупровідних документів з друком вантажоодержувача, якщо інше не обумовлене в Заявці.
До митного оформлення Заявка не надана.
Підтверджуючого банківського документу про оплату за перевезення не надано.
Відповідно п.5.5 Договору передбачено, що за прострочення в платі рахунків за виконані ТЕП Замовник виплачує Експедиторові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Що може вплинути на розрахунок митної вартості.
Не надана інформація, а також не додані до розрахунку митної вартості вартість наданих послуг за митні збори та платежі у країні експорту.
Зовнішньоекономічний контракт не містить статей про надання послуг з митного оформлення товару Продавцем, з чого вбачається що митним оформленням на експорт вантажу займався Покупець, або перевізник.
Але до митного оформлення не надані документи, які б містили цінову інформацію про вартість наданих послуг.
Листом від 07.10.2025 б/н декларантом повідомлено про неможливість надати у десятиденний термін додаткові документи для підтвердження митної вартості до ЕМД від 06.10.2025 року №UА110150/2025/013391 (MRN 25иДИ015001339U0).
Перелічені в повідомленні №1 виявлені розбіжності декларантом не усунуті.
Митна вартість, визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-г - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ та ґрунтується на вартості товару, митна вартість яких вже визнана митними органами та розраховується на рівні:
Товару №1 до рівня товару за кодом згідно УКТЗЕД 9401999000 «Металеві конструктивні частини меблів для сидіння, що перетворюються або не перетворюються на ліжка, виготовлені зі сталі: Механізм Седафлекс арт. 240110192B: IKB:25/P 12M - 140 - З великими бічними панелями - Ламелі+стрічки - Підголовник не встановлений - Титан - 50 шт, Механізм Седафлекс арт. 240110190: IKB:25/P 12M - 160 - З великими бічними панелями - Ламелі+стрічки - Підголівник не встановлений - Титан - 25 шт. Не є товаром подвійного використання. Не використовується для військових цілей та у військовій галузі. Конструктивні характеристики механізмів дозволяють використовувати їх лише у виробництві диванів. Торговельна марка SEDAC-MERAL. Виробник SEDAC-MECOBEL. Країна виробництва EU» (товар №1), країна виробництва та відправлення - Belgium, комерційні умови поставки - FCA BE Wevelgem, митне оформлення якого здійснено за резервним методом визначення митної вартості та випущеного у вільний обіг у наближений час за ЕМД від 01.08.2025 № 25UA110150010871U7 за ціною - 4,82 дол.США/кг.
Враховуючи відмінні фізичні характеристики товару, оформленого за ЕМД від 01.08.2025 року №25UA110150010871U7 коригування здійснено з урахуванням основної одиниці виміру, відповідно до товарної номенклатури Митного тарифу України (УКТ ЗЕД), затвердженого Законом України «Про митний тариф України» від 19.10.2022 №2697-IX (кілограм).
Митна вартість товару з урахуванням основної одиниці виміру розраховується на рівні 4,82 дол. США/кг або 4,1186 EUR/кг.
Товару №2 до рівня товару за кодом згідно УКТЗЕД 8302490090 «Фурнітура з недорогоцінних металів: LATCH WITH SPRING 420X14 GALVANIZED(10)/регульована петля арт. 64.067-100шт.ADJUSTABLE HINGE M18 (50) / Регульована петля довга М18 арт. 61.003-200шт. Не містять радіоелектронні засоби та випромінювальні пристрої. Торговельна марка POSTAL. Виробник POSTAL STEEL GROUP POLSKA Sp. z o.o. Країна виробництва EU», імпортованого за угодою з виробником, країна виробництва та відправлення - Польща, комерційні умови поставки - FCA PL Rzeszow, митне оформлення якого здійснено за основним методом визначення митної вартості та випущеного у вільний обіг у наближений час за ЕМД від 29.09.2025 року №25UA209210008252U5 за ціною - 6,0115 дол.США/кг.
Враховуючи відмінні фізичні характеристики товару, оформленого за ЕМД від 29.09.2025 року №25UA209210008252U5, коригування здійснено з урахуванням основної одиниці виміру, відповідно до товарної номенклатури Митного тарифу України (УКТ ЗЕД), затвердженого Законом України «Про митний тариф України» від 19.10.2022 №2697-ІХ (кілограм). Митна вартість товару з урахуванням основної одиниці виміру розраховується на рівні 6,0115 дол. США/кг. або 5,1367 EUR/кг.
Південно-Східною митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110150/2025/000047/1 від 07.10.2025 року та відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення NUA110150/2025/000149 від 07.10.2025 року та визначено розбіжності, які слугували підставою для прийняття спірного рішення.
З урахуванням положень Митного кодексу України, товари було випущено у вільний обіг за митною декларацією №25UA110150013510U0 від 07.10.2025 року та здійснено коригування митної вартості товарів в розмірі 44 419,20 грн. з ПДВ.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Аппарель Де Ферніче» вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення Південно-Східної митниці про коригування митної вартості товарів №UA110150/2025/000047/1 від 07.10.2025 року, оскільки надані позивачем документи підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних даних, є документально підтвердженими та такими, що піддаються обчисленню та на їх підставі можливо ідентифікувати задекларовані товари, у зв`язку з чим представник позивача звернулася до суду з цими позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно з частиною 2 статті 52 Митного кодексу України у випадках, визначених цим Кодексом, для зазначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.
За приписами частини 8 статті 52 Митного кодексу України у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Частиною 2 статті 58 Митного кодексу України та пунктом 1.14 наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення" №599 від 24.05.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 року за №984/21296, передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до частин 4,5 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та (або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та (або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що метод визначення митної вартості товару за ціною договору є основним. На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, що визначена за першим методом, митному органу необхідно надати відповідні документи. При цьому, застосування кожного наступного методу у їх послідовності можливе лише у разі обґрунтованої та об`єктивної неможливості застосування попереднього методу.
У ході перевірки правильності визначення митної вартості товарів, відповідач дійшов висновку про неможливість застосування методу за ціною договору, оскільки в ході перевірки правильності визначення митної вартості товару виявлені невідповідності та розбіжності у документах та відомостях, наданих до митного контролю, відсутність підтвердження числових значень складових митної вартості товару, ціни, що фактично сплачена.
Проте, суд вважає необґрунтованими висновки митного органу з огляду на наступне.
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Суд враховує, що орган доходів і зборів має повноваження на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.
Водночас, цим повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією на підставі тих, що надані додатково з ініціативи декларанта чи на вимогу митного органу.
Щодо умови оплати, суд виходить з наступного.
Верховним Судом при прийнятті рішень по справам про коригування митної вартості (у справах №815/2731/18 від 16.07.2020 року, №1140/3242/18 від 23.07.2019 року) неодноразово висловлювались наступні правові висновки щодо умов оплати за товар: у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.
У свою чергу умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються.
У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
З урахуванням правових висновків, відповідач взагалі не повинен був звертати увагу на умови оплати, оскільки незалежно від того, яка встановлена відстрочка платежу, від якого моменту рахується, або яка встановлена попередня оплата, відповідні суми повинні бути включені до митної вартості, що відповідно до матеріалів справи, було зроблено декларантом.
Доказами, що підтверджують вартість товару, які подавалися під час митного оформлення ТОВ «Аппарель Де Ферніче» є: 
- Контракт №11/04 від 28.04.2023 року; 
- Додаткову угоду №1 від 25.04.2025 року;
- Додаткову угоду №2 від 24.04.2025 року;
- Додаткову угоду №1 від 01.01.2025 року;
- Комерційний інвойс №10173 від 30.09.2025 року; 
- Пакувальний лист б/н від 30.09.2025 року; 
- SWIFT б/н від 10.07.2025 року;
- SWIFT б/н від 25.09.2025 року;
- ЦМР б/н від 30.09.2025 року; 
- Рахунок-фактуру №259 від 02.10.2025 року; 
- Довідку про транспортні витрати від 30.09.2025 року; 
- Договір надання транспортно-експедиторських послуг в міжнародному сполученні від 05.02.2025 року №05/02/2025/2110;
- Договір перевезення вантажу №250926150NQ від 26.09.2025 року; 
- Експортну декларацію №25BG003009A2300282 від 30.09.2025 року.
Враховуючи встановлені обставини справи, а також правове регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що товариством з обмеженою відповідальністю «Аппарель Де Ферніче» надано всі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, які необхідні для визначення митної вартості, які містять повну інформацію про митну вартість та її складові.
Натомість, всупереч частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.
Відповідно до частини першої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Умовами частини 2 статті 57 Митного кодексу України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3 статті 57 Митного кодексу України).
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 Митного кодексу України).
Частиною 8 статті 57 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
З приводу використання посилання на конкретні інші митні декларації суд відзначає, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Разом з цим, факт ненадання позивачем додатково затребуваних документів, які підтверджують митну вартість товарів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 29.01.2019 року по справі №815/6827/17.
При цьому рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 18.12.2020 по справі №160/5853/19.
Суд зазначає, що досліджені судом первинні документи повністю підтверджують митну вартість товару, задекларовану за основним методом.
Крім того, митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору.
Відтак, наявність належних підстав для коригування митної вартості Південно-Східною митницею не доведена.
Суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення митного органу є необґрунтованим, висновки відповідача базуються на припущеннях, без об`єктивної та перевіреної інформації.
З урахуванням наведеного вище, рішення про коригування митної вартості товарів Південно-Східної митниці №UA110150/2025/000047/1 від 07.10.2025 року, є протиправним та підлягає скасуванню.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Аппарель Де Ферніче».
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 3328,00 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією АТ "Укрсиббанк" №13388 від 12.01.2026 року.
А отже, суд приходить до висновку про необхідність стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Аппарель Де Ферніче» (код ЄДРПОУ 38524231) за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східної митниці (код ЄДРПОУ 43971371) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3328,00 грн.
Щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, у розмірі 7000,00 грн., суд виходить з наступного.
Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вичерпний перелік видів судових витрат.
Так, згідно з частиною 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім іншого, витрати на професійну правничу допомогу та витрати по підготовці справи до розгляду.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.
Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з частинами 1-7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
На підтвердження наданих послуг адвокатом до суду надано:
- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №2834 від 21.08.2014 року на ім`я Сергєєва Майя Шаукатівна;
- копію ордеру на надання правничої допомоги серії АЕ №1461584 від 13.01.2026 року;
- копію договору про надання правничої допомоги №1 від 12.01.2026 року.
- копію додаткової угоди №1 до договору про надання правничої допомоги №1 від 12.01.2026 року;
- копію рахунку на оплату №11 від 12.01.2026 року на суму 7000 грн.;
- копію платіжною інструкції АТ КБ "Приватбанк" №13391 від 12.01.2026 року на суму 7000 грн.
Як вбачається з наданих позивачем документів, витрати на професійну правову допомогу в цій справі позивачем та його представником оцінено в розмірі 7000,00 грн.
Відповідно до частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
13.02.2026 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника Південно-Східної митниці надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача, зокрема, надає заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 7000 грн. та зазначає наступне.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Предметом розглядуваного спору є справа незначної складності, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами, які заявлені у позовній заяві.
Крім цього, ціна позову у цій справі становить 44 419, 20 грн.
Суд, згідно з ухвалою від 26 січня 2026 року, призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та дійшов висновку про те, що дана справа є справою незначної складності (малозначна справа), тобто такою, в якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного становленням обставин.
Загалом, послуги в розмірі 7 000,00 грн. не містять обґрунтувань, за які саме правові послуги надані, оскільки додаткова угода №1 до Договору про надання правничої допомоги №1 від 12.01.2026 зазначає лише про юридичне супроводження процесу оскарження в судовому порядку Рішення про коригування митної вартості від 07.10.2025 №UA110150/2025/000047/1 в суді першої інстанції.
Митниця вважає, що рівень витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. за одну справу є значно завищеним, необґрунтованим та таким, що не підлягає відшкодуванню.
З урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку, що понесені витрати позивача на правову допомогу адвоката є завищеними, а розмір витрат не співмірним зі складністю справи та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, а тому суд вважає за необхідне стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Аппарель Де Ферніче» (код ЄДРПОУ 38524231) за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східної митниці (код ЄДРПОУ 43971371) судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 3500,00 грн.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Аппарель Де Ферніче» до Південно-Східної митниці про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Південно-Східної митниці №UA110150/2025/000047/1 від 07.10.2025 року.
Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Аппарель Де Ферніче» (код ЄДРПОУ 38524231) за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східної митниці (код ЄДРПОУ 43971371) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3328,00 грн.
Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Аппарель Де Ферніче» (код ЄДРПОУ 38524231) за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східної митниці (код ЄДРПОУ 43971371) судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 3500,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник