ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2188/26 Справа № 202/5545/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дребот І.Я. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:
судді-доповідача Никифоряка Л.П.,
суддів Халаджи О.В., Гапонова А.В.,

Учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Будіндустрія-Сервіс ЛТД»,
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин, в якій подана апеляційна скарга Товариством з обмеженою відповідальністю «Будіндустрія-Сервіс ЛТД» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпра від 08 жовтня 2025року, головуючий у суді першої інстанції Дребот І.Я.
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст заявлених вимог
У червні 2025року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом проти Товариства з обмеженою відповідальністю «Будіндустрія-Сервіс ЛТД» (далі - ТОВ «Будіндустрія-Сервіс ЛТД», Товариство) з вимогою про стягнення боргу у розмірі 31500,00грн.
Існування таких вимог позивач пов`язував із тим, що 01 січня 2025року між адвокатом ОСОБА_1 та ТОВ «Будіндустрія-Сервіс ЛТД»було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги адвоката, оплата за яким здійснюється клієнтом у вигляді щомісячної фіксованої абонентської плати у розмірі 25 000,00грн, згідно погоджених сторонами актів приймання-передачі наданих послуг. На виконання умов договору адвокатом в період з січня 2025року по березень 2025року Товариству були надані послуги по захисту прав та інтересів, вартість яких згідно з актами приймання-передачі наданих послуг становила за січень 2025 року 25 000,00грн, за лютий 2025року 25 000,00грн, за березень 2025року 16 500,00грн. 20 березня 2025року між позивачем та відповідачем було підписано додаткову угоду про дострокове припинення дії договору. Проте, ТОВ «Будіндустрія-Сервіс ЛТД» не в повній мірі перерахувало грошові кошти на рахунок позивача як оплату за надану правову (правничу) допомогу, сума боргу відповідача становить 31 500,00грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпра від 08 жовтня 2025року позов ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з ТОВ «Будіндустрія-Сервіс ЛТД» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором від 01 січня 2025року у розмірі 31 500,00грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що укладення між сторонами договору про надання правової (правничої) допомоги підтверджено належними та допустимими доказами, проте відповідач своїх зобов`язань з оплати за надані адвокатом послуги належним чином не виконав, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем наявна заборгованість по оплаті наданих послуг.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
13 листопада 2026року ТОВ «Будіндустрія-Сервіс ЛТД» подало безпосередньо до суду апеляційної інстанції через систему «Електронний суд» апеляційну скаргу на рішення Індустріального районного суду м. Дніпра від 08 жовтня 2025року.
В апеляційній скарзі заявник не погодився з висновками суду та висловив вимогу про скасування рішення з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову. 
Незаконність та необґрунтованість рішення суду на думку заявника полягає у тому, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а саме стверджував, що умовами договору про надання правової (правничої) допомоги не визначено конкретного терміну здійснення оплати за надані послуги, а тому вважав, що у відповідача ще не настав строк оплати позивачу сум за цим договором.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив проти апеляційної скарги, заявляв що обставини якими скаржник обґрунтовував свої апеляційні вимоги не підтверджені в результаті розгляду цього спору та доводи наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
17 листопада 2025року ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду було витребувано з Індустріального районного суду м. Дніпра цивільну справу №202/5545/25; та 15 грудня 2025року справа надійшла на адресу апеляційного суду.
17 грудня 2025року ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу було залишено без руху. 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 січня 2026року відкрито апеляційне провадження у справі.
20 січня 2026року ухвалою Дніпровського апеляційного суду справу призначено до судового розгляду без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, довідками про доставку електронного листа та отримання документів в Електронному суді.
Сторони у справі у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами
01 січня 2025року між адвокатомФайдюком С.М. та ТОВ «Будіндустрія-Сервіс ЛТД» було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги, відповідно до умов якого адвокат приймає зобов`язання надати правову (правничу) допомогу клієнту з усіх питань захисту прав та інтересів клієнта, шляхом консультування, підготовки процесуальних та інших документів, представництва інтересів клієнта в судах будь-якої юрисдикції та інстанцій, правоохоронних органах, органах державної виконавчої влади та місцевого самоврядування, перед третіми особами, а також шляхом вчинення інших дій, спрямованих на захист прав та інтересів клієнта без обмеження повноважень, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги по правовій допомозі на умовах та в строки, що передбачено даним договором.
Згідно з пунктом 3.1. вказаного договору, оплата послуг здійснюється клієнтом у вигляді щомісячної фіксованої абонентської плати у розмірі 25 000,00грн, без ПДВ. Оплата за перший місяць надання послуг по договору обчислюється пропорційно до кількості календарних днів, в яких будуть надаватись послуги за цим договором.
У пункті 3.2. цього договору закріплено, що клієнт здійснює оплату послуг в розмірі, встановленому у п. 3.1 цього договору, в національній валюті України — гривні, шляхом перерахування грошової суми на розрахунковий рахунок адвоката, зазначений у наданому рахунку на оплату, до 10 числа місяця, наступного за звітним.
Відповідно до пункту 3.3. договору, обов`язок оплатити вартість правової допомоги, визначеної цим договором, не залежить від результату вирішення справ, оскільки такий результат не залежить від якості та повноти наданих адвокатом послуг, що повністю усвідомлюється клієнтом на момент підписання цього договору. 
Адвокат має право вимагати від клієнта здійснити оплату наданої правової допомоги згідно умов договору (пункт 2.3.3. договору), а клієнт в свою чергу зобов`язується оплатити надану правову допомогу згідно умов договору (пункт 2.4.1. договору).
Рахунки клієнта, виставлені по цьому договору, вважаються отриманими клієнтом у день їх виставлення адвокатом (пункт 3.6. договору).
Згідно з пунктом 4.1. договору, приймання-передача наданих послуг по правовій допомозі здійснюється сторонами за актом приймання-передачі наданих послуг, що є невід`ємною частиною даного договору.
31 січня 2025року, 28 лютого 2025року та 20 березня 2025року між адвокатомФайдюком С.М. та ТОВ «Будіндустрія-Сервіс ЛТД» було підписано акти приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової (правничої) допомоги від 01 січня 2025року, згідно з якими адвокатом в межах існуючих договірних відносин надані юридичні послуги з захисту прав та інтересів клієнта, розмір винагороди адвоката за січень 2025року становить 25 000,00грн, за лютий 2025року — 25 000,00грн, за березень 2025року — 16 500,00грн. У вказаних актах клієнт підтвердив відсутність претензій до адвоката щодо повноти та належності надання послуг за умовами договору та зобов`язався сплатити адвокату винагороду протягом 10 календарних днів з моменту підписання цих актів. 
31 січня 2025року позивач виставив Товариству рахунок-фактуру №31/01-25 щодо оплати послуг за січень 2025року на суму 25 000,00грн, 28 лютого 2025року — рахунок-фактуру №28/02-25 щодо оплати послуг за лютий 2025року на суму 25 000,00грн, 20 березня 2025року — рахунок-фактуру №20/03-25 щодо оплати послуг за березень 2025року на суму 16 500,00грн.
20 березня 2025року між адвокатом Файдюком С.М. та ТОВ «Будіндустрія-Сервіс ЛТД» укладено додаткову угоду до договору про надання правової (правничої) допомоги адвоката від 01 січня 2025року, згідно з якою сторони дійшли згоди достроково припинити дію договору з 20 березня 2025року.
У пункті 2 цієї додаткової угоди сторони підтвердили, що дострокове припинення дії договору не звільняє клієнта від виконання взятих на себе зобов`язань по оплаті наданих адвокатом послуг по договору.
Згідно з випискою по рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «Приватбанк», за період з 01 лютого 2025року по 02 червня 2025року, вбачається що відповідач не в повному обсязі здійснив оплату за надані позивачем послуги з надання правової (правничої) допомоги за договором від 01 січня 2025року, а саме: 07 березня 2025року здійснено оплату послуг за січень 2025року в сумі 12 000,00грн, 11 березня 2025року здійснено оплату послуг за січень 2025року в сумі 13 000,00грн, 09 квітня 2025року здійснено оплату послуг за лютий 2025року в сумі 10 000,00грн.
Розмір не доплати за надані позивачем послуги з надання правової (правничої) допомоги згідно виставлених рахунків за лютий 2025року — 15 000,00грн та за березень 2025року — 16 500,00грн, що разом становить 31 500,00грн.
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність укладення між сторонами договору про надання правової (правничої) допомоги та порушення відповідачем зобов`язань з оплати передбачених договором послуг адвоката.
Дослідивши наявні в цивільній справі документальні докази апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, так як судом першої інстанції при ухваленні рішення додержані норми матеріального і процесуального права.
Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI від 05 липня 2012року (далі — Закон №5076-VI). 
У пункті четвертому статті 1 вказаного Закону закріплено, що договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги (частина перша статті 26 Закону №5076-VI). 
Відповідно до частин першої та третьої статті 27 Закону №5076-VI договір про надання правничої допомоги укладається в письмовій формі (випадки вчинення цього договору усно наведені у частині другій статті 27 Закону №5076-VI). До договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. 
За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється главою 63 Цивільного кодексу України (далі — ЦК України) та загальними положенням про договір, передбаченими главою 52 ЦК України.
Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. 
Частиною першою статті 903 ЦК України унормовано, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. 
Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (частина п`ята статті 626 ЦК України).
Договір про надання правової допомоги, як і будь-який договір про надання послуг, може бути оплатним або безоплатним.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги (частини перша та друга статті 30 Закону №5076-VI).
У справі встановлено, що в укладеному між адвокатом Файдюком С.М. та ТОВ «Будіндустрія-Сервіс ЛТД» договорі про надання правової (правничої) допомоги від 01 січня 2025року сторони обумовили фіксований розмір винагороди адвоката та у пункті 3.1 цього договору визначили, що оплата послуг здійснюється клієнтом у вигляді щомісячної фіксованої абонентської плати у розмірі 25 000,00грн, без ПДВ. 
Матеріали справи містять підписані сторонами акти приймання-передачі наданих послуг від 31 січня 2025року, 28 лютого 2025року та 20 березня 2025року до договору про надання правової (правничої) допомоги від 01 січня 2025року, в яких зазначено, що розмір винагороди адвоката за надані юридичні послуги з захисту прав та інтересів клієнта за січень 2025року становить 25 000,00грн, за лютий 2025року — 25 000,00грн та за березень 2025року — 16 500,00грн, а отже сторонами погоджено надання позивачем відповідачу послуг з правничої допомоги в розмірі відповідно до змісту актів.
Доказів протилежного матеріали справи не містять та в апеляційній скарзі скаржник не наводив заперечень щодо підписання відповідачем договору про надання правової (правничої) допомоги від 01 січня 2025року, додаткової угоди до цього договору від 20 березня 2025року та актів приймання-передачі наданих послуг.
У вищевказаних актах приймання-передачі наданих послуг ТОВ «Будіндустрія-Сервіс ЛТД» підтвердило відсутність претензій до адвоката щодо повноти та належності надання послуг за умовами договору та зобов`язалось сплатити адвокату винагороду протягом 10 календарних днів з моменту підписання цих актів. 
Також, матеріали справи містять виставлені адвокатом рахунки на оплату наданих послуг за січень, лютий та березень 2025року. 
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Оскільки між позивачем та відповідачем було укладено оплатний договір про надання правової (правничої) допомоги та відповідач взяв на себе зобов`язання з оплати наданих адвокатом послуг у вигляді щомісячної фіксованої абонентської плати, то таке зобов`язання має бути виконане в обумовлений договором строк.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). 
Проте, ТОВ «Будіндустрія-Сервіс ЛТД» належним чином свої зобов`язання з оплати наданих адвокатом послуг не виконало, оплату за надані послуги здійснило лише частково, на загальну суму 35 000,00грн (07 березня 2025року здійснено оплату послуг за січень 2025року в сумі 12 000,00грн, 11 березня 2025року здійснено оплату послуг за січень 2025року в сумі 13 000,00грн, 09 квітня 2025року здійснено оплату послуг за лютий 2025року в сумі 10 000,00грн).
Тобто, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що неоплаченими залишаються надані позивачем послуги з надання правничої допомоги згідно виставлених рахунків на суму 31 500,00грн (15 000,00грн за лютий 2025року та 16 500,00грн за березень 2025року).
Доводи апеляційної скарги про те, що у відповідача ще не настав строк оплати позивачу сум за договором про надання правової (правничої) допомоги з огляду на те, що умовами договору не визначено конкретного терміну здійснення оплати за надані послуги, є безпідставними та такими, що не узгоджуються із змістом договору, оскільки у пункті 3.2. договору чітко визначено, що клієнт здійснює оплату послуг в розмірі, встановленому у п.3.1. цього договору, в національній валюті України — гривні, шляхом перерахування грошової суми на розрахунковий рахунок адвоката, зазначений у наданому рахунку на оплату, до 10 числа місяця, наступного за звітним.
Колегія суддів також вважає за необхідне звернути увагу, що, як вбачається зі змісту статті 29 Закону №5076-VI, у разі дострокового припинення за взаємною згодою сторін договору про надання правничої допомоги не припиняється обов`язок клієнта оплатити адвокату гонорар (винагороду) за всю роботу, яка була ним виконана чи підготовлена до виконання.
Така умова міститься і в пункті 2 укладеної 20 березня 2025року між сторонами додаткової угоди, згідно з якою дострокове припинення дії договору не звільняє клієнта від виконання взятих на себе зобов`язань по оплаті наданих адвокатом послуг по договору.
Тож, встановивши вищезазначені обставини, суд першої інстанції правильно виснував про наявність у відповідача перед позивачем заборгованості за надані адвокатом послуги, які були надані на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги, проте не оплачені в обумовлений у договорі строк, та обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з ТОВ «Будіндустрія-Сервіс ЛТД» на користь ОСОБА_1 заборгованості за надані на підставі договору послуги у розмірі 31500,00грн.
Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції.
Доводи заявника висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Інші доводи не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог статті 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.
Колегія суддів вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про обґрунтованість та законність рішення суду.
Ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності, що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Заразом, заявником апеляційної скарги не підтверджено жодних порушень норм процесуального права, через які він не зміг повною мірою реалізувати свої процесуальні права чи які би призвели до ухвалення незаконного рішення, оскільки судом першої інстанції створені умови для того, щоб позивач надав пояснення та докази щодо обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність рішення суду, що дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 375 ЦПК України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення в оскаржуваній частині без змін.
Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:
Залишити без задоволення апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будіндустрія-Сервіс ЛТД».
Рішення Індустріального районного суду м. Дніпра від 08 жовтня 2025року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.
Повне судове рішення складено 04 березня 2026року.

Судді: