Справа № 635/359/26 
Провадження № 3/635/656/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року Суддя Харківського районного суду Харківської області Якішина О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

01.01.2026 року о 20-49 год. за адресою : Харківська область, Харківський район, селище Докучаєвське (Комуніст), вул. Учбове містечко ХНАУ буд.4, ОСОБА_1 керував квадроциклом CFMOTO без номерного знаку з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора драгер 6820 та в медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про причини свого неприбуття не повідомив. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності.
Захисником ОСОБА_1 – адвокатом Поповим В.Ю. подано до суду заяву та клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, в яких він посилався на те, що докази, якими обґрунтовується вина ОСОБА_1 , є не допустимими з точку зору порушення належної правової процедури їх отримання, упереджених дій співробітників патрульної поліції, порушення прав особи, зокрема порушення права на захист. З аналізу відеозаписів доданих до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що на записах відсутня подія керування ОСОБА_1 будь яким транспортним засобом, відсутнє роз`яснення ОСОБА_1 причини зупинки ТЗ, якщо він керував ТЗ, роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, відсутнє повідомлення про те, що проводиться відеофіксація, а сам відеозапис не є безперервним. Встановлені ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 також із відеозаписів долучених до протоколу не вбачаються. Сукупність викладених вище обставин вказує на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, на підставі яких суд може дійти до переконливого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, після складання 01.01.2026р. о 23 год 09 хв протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 попрямував до відділення цілодобової експертизи алкогольного та наркотичного сп`яніння КНП ХОР «ОКНЛ» де в 00 год 45 хвилин йому було проведено огляд на стан сп`яніння. За результатами огляду було отримано висновок про те, що у ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.
В судовому засіданні адвокат Попов В.Ю. просив закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП з підстав, викладених у заявах про закриття провадження. Додатково зазначив, що фактично працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці. Додав, що останній погодився на проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, однак працівниками поліції йому в цьому було відмовлено.
Суд, вислухавши захисника ОСОБА_1 – адвоката Попова В.Ю., дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, вважає повністю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України на водія покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами, дослідженими судом:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №556869 від 01.01.2026 року, в якому викладені обставини порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України;
- рапортом поліцейського СРПП ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області старшого сержанта Д.Кутепова від 01.01.2026 року, в якому він зазначає, що 01.01.2026 року о 20:49 год. за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Докучаєвське (Комуніст), вул. Учбове містечко ХНАУ буд.4, ним було зупинено ОСОБА_1 , який рухався без мотошолому на квадроциклі «CFMOTO». Під час спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, в результаті чого йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора драгер 6820 та в медичному закладі КНП ХОР Харківський обласний наркологічний диспансер. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. Про відповідальність за відмову від проходження огляду у встановленому законодавством порядку водій був попереджений. У зв`язку з порушенням п.2.5 ПДР України на водія зібрані матеріали та складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Копію протоколу ОСОБА_1 отримувати відмовився. Під час спілкування з водієм та встановлення його даних, за кермо квадроцикла сіла особа, яка знаходилась поряд з ОСОБА_1 та поїхала з місця. За вищезазначеним фактами надавати будь-яке пояснення водій відмовився.;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.01.2026 року до КНП ХОР Харківський обласний наркологічний диспансер, в якому зазначено, що огляд ОСОБА_1 не проводився;
- довідкою ВП № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, згідно якої, перевіркою наявних обліків встановлено, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами в органах МВС України серії НОМЕР_2 від 12.05.2018 року;
- копією посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 6347 12.05.2018 року.;
- відеозаписом, який міститься в матеріалах справи, на якому зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За приписами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Зазначені докази суд вважає належними та допустимими, виходячи з наступного.
Наданий суду відеозапис є безперервним та в достатній мірі відтворює обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, а обставини, які на ньому відображені, зафіксовані послідовно, та узгоджуються з матеріалами справи.
Суд не приймає до уваги доводи захисника щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки з відеозапису вбачається, що останній вийшов з-за керма квадроциклу і не оспорює факт керування ним. Пояснив, що катав дітей в зв`язку зі святами, вранці вживав спиртні напої. Після висловлення поліцейським вимоги про проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я надав свою згоду на проходження огляду у медичному закладі, але відразу ж відмовився від огляду, не зважаючи на неодноразові вимоги працівників поліції пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, як у закладі охорони здоров`я, так і на місці зупинки за допомогою алкотестеру. Після складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 заявив, що згоден пройти огляд. 
Таким чином, твердження сторони захисту про те, що на відеозаписах відсутній факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовуються матеріалами справи, а тому в діях останнього вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Надання ОСОБА_1 згоди на проходження огляду після складання протоколу не приймається до уваги, оскільки така згода повинна бути надана до складення протоколу про адміністративне правопорушення.
З відеозапису також вбачається, що працівниками поліції неодноразово було повідомлено про те, що ведеться відеозапис, а отже доводи сторони захисту про відсутність повідомлення ОСОБА_1 про фіксацію є безпідставними.
Крім того, згідно відеозапису, ОСОБА_1 було повідомлено про порушення ним п. 2.3 ПДР України та оголошено про ознаки алкогольного сп`яніння (різки запах алкоголю з порожнини рота). 
Суд також звертає увагу на те, що під час дії воєнного стану на території України поліцейські залучені до операції з оборони України, в тому числі шляхом перевірки документів громадян. Таким чином, у поліцейських наявні диспозитивні повноваження на перевірку документів водіїв. 
Згідно з п. 10 Порядку № 1456 «Порядок перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень та житла громадян при забезпеченні заходів правового режиму воєнного стану» уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби.
На підставі викладеного, в даному випадку дії працівників поліції були законні, вони діяли в межах Закону України «Про Національну поліцію» оскільки завданнями поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку, охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності.
Суд вважає неприйнятними доводи сторони захисту щодо відсутності на відеозаписі у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, оскільки ознаки сп`яніння виявляються безпосередньо поліцейським при спілкуванні з водієм, що є підставою для обов`язку водія на вимогу поліцейського пройти відповідний огляд. 
Упередженості в діях співробітників патрульної поліції судом не встановлено.
Стороною захисту суду надано виписку № 08 із медичної карти амбулаторного хворого, відповідно до якої у КПН ХОР «ОКНЛ» 02.01.2026 р. о 00 год. 45 хв. було проведено огляд ОСОБА_1 і ознак алкогольного сп`яніння не виявлено. 
Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Оскільки ОСОБА_1 такий огляд проведено за відсутності поліцейського та більше ніж через дві години з моменту встановлення підстав для його здійснення, він відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП вважається недійсним.
Крім того, відповідно до п. 15 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за результатами медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складається висновок, а не виписка з медичної карти амбулаторного хворого.
Доводи захисника про те, що поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки, у тому числі на правову допомогу, суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
Складання протоколу, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та не є розглядом справи відповідно до положень статей 221, 254, 255, 256, 279 КУпАП.
Отже, дослідженням наданих суду доказів встановлено, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.
Судом не встановлено порушень порядку проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
На переконання суду, сукупності наявних в матеріалах справи доказів достатньо для доведення поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи характер скоєного ОСОБА_1 правопорушення, ступінь його вини, особу порушника, стосовно якого даних, які б з негативного боку його характеризували, суду не надані, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд піддає останнього адміністративному стягненню у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, вважаючи, що саме ця міра покарання буде достатньою для покарання та виправлення порушника, запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.
Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,60 грн.
Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, 130 ч.1 КпАП України, Законом України «Про судовий збір» -
П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави (Протокол серія ЕПР 1 № 556869; Отримувач коштів ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300; Код класифікації доходів бюджету 21081300; Код за ЄДРПОУ 37874947; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA168999980313020149000020001) в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави на розрахунковий рахунок - UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ) - 02895834, судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Повний текст постанови складено 05.03.2026 р.

Суддя О.М.Якішина