ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року 	м. Чернівці	Справа № 926/1100/18	

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Миронюка С.О., суддів Швеця М.В., Ковальчук Т.І., розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства “КРЕДОБАНК”, м. Львів

до: 1. Малого приватного підприємства фірми “Атлас”, м. Чернівці
2. ОСОБА_1 , м. Чернівці
3. ОСОБА_2 , м. Чернівці

про стягнення заборгованості в сумі 681668,28 доларів США та 306,30 грн

представники сторін:
від позивача – Пех М.В. – представник. 
від відповідача-1 – не з`явився.
від відповідача-2 – ОСОБА_1 
від відповідача-3 – не з`явився
ВСТАНОВИВ:
Публічне акціонерне товариство “КРЕДОБАНК” звернулось з позовом до малого приватного підприємства фірми “Атлас”, фізичних осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення кредитної заборгованості у розмірі 681668,28 доларів США та 306,30 грн., з яких 642735,54 доларів США – заборгованість по основній сумі кредиту, 22403,07 доларів США – заборгованість по процентах, 15464,31 доларів США – пеня за несвоєчасне погашення тіла кредиту, 1065,36 доларів США – пеня за несвоєчасне повернення процентів, 300,00 грн. – заборгованість по комісії за адміністрування кредиту та 6,30 грн. – пеня по простроченій комісії. 
В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що 20.09.2007 р. між публічним акціонерним товариством “КРЕДОБАНК” (далі – Банк) та малим приватним підприємством “Атлас” (далі – Позичальник) укладено кредитний договір №0001/2007 з наступними змінами та доповненнями.
Відповідно до пунктів 2.1.1, 2.2 кредитного договору Банк надaє Позичальнику кредит в розмірі 674758,81 дол. США строком до 19.09.2019 р.
Пунктом 5.1 кредитного договору Позичальник прийняв на себе обов`язок повернути кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту повинно здійснюватися відповідно до графіку повернення кредиту.
Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, що підтверджується розрахунком заборгованості, внаслідок чого станом на 05.05.2018 заборгованість по основній сумі кредиту за кредитним договором становить 642735,54 дол. США.
Пунктами 4.2., 4.3. кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за ставкою визначеною кредитним договором. Позичальник сплачує проценти у валюті кредиту щомісячно, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який вони нараховані.
Позичальник своїх зобов`язань по сплаті процентів належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 05.05.2018 заборгованість по процентах становить 22403,07 дол.США.
Пунктом 4.1. Кредитного договору передбачено обов`язок Позичальника сплачувати Банку комісії, встановлені тарифами банку та пунктами 41.1 - 41.5. Позичальник своїх зобов`язань по сплаті комісій належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 05.05.2018 заборгованість по комісії за адміністрування кредиту становить 300,00 грн. 
Відповідно до пункту 7.1 кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань (повернення кредиту або його частини, оплата процентів, комісій) Позичальник сплачу пеню у розмірі 0,05% за кожен день прострочки від простроченої/несплаченої суми. У зв`язку з невиконанням грошових зобов`язань по своєчасній сплаті кредиту, процентів та комісій Банком нарахована пеня за несвоєчасне погашення тіла кредиту, яка станом на 05.05.2018 становить 15464,31 дол. США. Пеня за несвоєчасне повернення процентів складає 1065,36 дол. США, а пеня по простроченій комісії становить 6,30 грн.
27 травня 2016 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (далі –Поручитель) та Банком укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов`язався відповідати перед Банком за виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором.
Пунктом 2.1., 2.2. договору поруки визначено, що поручитель зобов`язаний сплатити заборгованість протягом 7 календарних днів з моменту невиконання Боржником зобов`язань за вищевказаним Кредитним договором.
Пунктом 4.7. договору поруки сторони досягли домовленості, що цей договір припиняється по спливу трьохрічного строку від дня настання строку виконання основного зобов`язання за кредитним договором. Відтак, строк звернення з позовом до поручителя - не сплив.
Також, 27.05.2016 року між ОСОБА_2 та Банком укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов`язався відповідати перед Банком за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором. Пунктом 2.1, 2.2 Договору поруки визначено, що поручитель зобов`язаний сплатити заборгованість протягом 7 календарних днів з моменту невиконання боржником зобов`язань за вищезазначеним Кредитним договором. 
Пунктом 4.7. договору поруки сторони досягли домовленості, що цей договір припиняється по спливу трьохрічного строку від дня настання строку виконання основного зобов`язання за кредитним договором. Відтак, строк звернення з позовом до поручителя - не сплив.
На думку позивача, мале приватне підприємство фірма “Атлас”, положень кредитного Договору та вимог законодавства не дотримується, а тому просить стягнути кредитну заборгованість у розмірі 681 668,28 доларів США та 306,30 грн. комісії.
Відповідач-1 заперечує факт отримання кредитних коштів у доларах США та не погоджується з позовними вимогами про стягнення з МППФ “Атлас” заборгованості саме в доларах США. Стверджує про відсутність належного первинного документа, що підтверджує надання йому Банком кредиту у розмірі 860000 доларів США, а також згідно з Додатковим договором від 08.04.2011 року № 4/Ч додатково 21000,00 доларів США та 5210 доларів США.
Представником відповідача подано контррозрахунок основним аргументом для формування якого слугувало винесення рішення у справі № 926/5368/22 яким визнано недійсним Додатковий договір № 1/Ч від 11.11.2009 до Кредитного договору.
Обґрунтовуючи поданий контррозрахунок відповідач вказує визнання недійсним згідно судового рішення від 07.09.2023 у справі № 926/5368/22 Додаткового договору № 1/Ч від 11.11.2009 та невірне застосування процентної ставки, що суперечить п.2.1.3. Кредитного договору у період 26.05.2008 по 30.11.2008 в розмірі 13 % та 15,25 % за період з 01.12.2008 року по 10.11.2009 року.
Звертає увагу на те, що після подання даного позову банк продовжував самостійно стягувати кошти з розрахунків МППФ «Атлас». Зокрема, в період з 14.09.2018 року по 19.09.2019 року позивач самостійно стягнув з поточних рахунків МППФ «Атлас» кошти в сумі 442 865,48 грн.
Відповідач 2 підтримав заперечення відповідача 1.
Відповідач 3 відзив на позов не подав, вимоги позивача не спростував, наявними у справі повідомленнями підтверджується належне повідомлення відповідача 3 про час та місце слухання справи в суді.
Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 19.11.2019 р., залишеним без змін Постановою Західного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 р., задоволено частково позов публічного акціонерного товариства “Кредобанк” до Малого приватного підприємства фірми “Атлас”, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 681668,28 доларів США та 306,30 грн. Зазначеним рішенням стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача 637525,54 доларів США заборгованості з кредиту, 20211,41 доларів США заборгованості з відсотків за користування кредитом та 266040,73 грн судового збору.
13 січня 2020 року Господарським судом Чернівецької області видано накази про примусове виконання рішення від 19.11.2019 р.
Постановою Верховного суду від 18.02.2021 р. касаційну скаргу Малого приватного підприємства фірми “Атлас” задоволено частково. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 19.11.2019 р. та Постанову Західного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 р. у справі № 926/1100/18 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Чернівецької області.
Верховний суд в дотримання вимог законодавства (статті 300 ГПК України) переглядаючи у касаційному порядку оскаржувані судові рішення звернув увагу що:
«Судами попередніх інстанцій встановлено, що у зв`язку з неналежним виконанням МПП фірмою "Атлас" своїх зобов`язань за кредитним договором та з огляду на те, що станом на 22.04.2018 кредитна заборгованість фірми перед Банком становила 642 735,54 доларів США основного боргу, 19 530,17 доларів США заборгованості з відсотків, 14 882,05 доларів США пені, нарахованої на заборгованість за відсотками, Банк 24.04.2018 надіслав позичальнику та поручителям вимогу про сплату всієї заборгованості за договором у розмірі 677 147,76 доларів США у 10-денний строк з дня отримання вимоги.
Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 12.09.2018 у справі № 0907/2-8197/2011 з подібними правовідносинами, щодо застосування частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи сторони про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 Цивільного кодексу України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.
Окрім того, наголошено, що «керуючись статтями 7, 33, 35 Закону України "Про іпотеку" та розділом 5 договору іпотеки ПАТ "Кредобанк" 20.09.2017 направив іпотекодавцю, яким є позичальник за договором кредитування, вимогу про усунення порушення та погашення заборгованості по кредитному договору в розмірі 647 392,11 доларів США та 198 634,69 грн. протягом 30 днів з моменту отримання даної вимоги.»
Також, зауважив, що «Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 04.08.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 19.05.2020 у справі № 910/23028/17 зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні.»
Та прийшов до висновку, що судами попередніх інстанцій не надано належної правової оцінки повідомленню - вимозі Банку № 27-30476/17 від 20.09.2017, не встановлено як змінилися умови виконання основного зобов`язання позичальника за кредитним договором з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом за зазначеним повідомленням-вимогою, зокрема, як змінилися строк дії кредитної лінії, термін повернення кредиту, строк дії договору, строк, протягом якого позичальник правомірно користувався кредитними коштами та мав сплачувати відсотки за користування кредитними коштами відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України.
Суди попередніх інстанцій не перевірили належним чином розрахунок відсотків за користування кредитом, не перевірили правильність періоду нарахованого та заявленого до стягнення розміру процентів за користування кредитними коштами відповідно до зазначених вище висновків Верховного Суду.
З огляду на викладене, висновки судів про те, що заборгованість МПП фірми "Атлас" по відсоткам за користування кредитом підлягає розрахунку по 14.05.2018 є передчасними, а проведений розрахунок заборгованості по відсоткам за вказаний період не можна визнати правильним та обґрунтованим.
У зв`язку з наведеним, суди попередніх інстанцій також дійшли передчасного висновку щодо правомірності нарахування пені за прострочення повернення відсотків за користування кредитом у заявленій позивачем сумі.
Окрім зазначеного, Верховний суд у п. 5.4. Постанови звернув увагу на погоджений сторонами у пункту 5.7 Кредитного договору порядок погашення та черговість виконання зобов`язань та з метою встановлення суми боргу наголосив на можливості проведення за клопотанням учасників справи чи власної ініціативи повторної експертизи.
Також наголосив, що відповідно до статті 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.
Приведені обставини підлягають вирішенню в процесі нового розгляду справи.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2021 р. справу № 926/1100/18 передано до провадження колегії суддів у складі головуючого судді Миронюка С.О., суддів Ковальчук Т.І., Швець М.В.
Ухвалою суду від 18.03.2021 р. прийнято справу до провадження колегією суддів у складі головуючого судді Миронюка С.О., суддів Ковальчук Т.І., Швець М.В. та призначено підготовче засідання на 12.04.2021 р.
Ухвалою суду від 15.06.2021 зупинено провадження у справі №926/1100/18 та призначено повторну судово-економічну (фінансово-кредитної) експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6). 
На вирішення повторної судової економічної експертизи були поставлені такі питання:
- у якому розмірі документально підтверджуються отримання малим приватним підприємством Атлас (надалі - позичальник) кредитних коштів за кредитним договором №0001/2007 від 20.09.2007 з урахуванням усіх змін до цього договору?
- у якому розмірі документально підтверджуються повернення малим приватним підприємством “Атлас” кредитних коштів за кредитним договором №0001/2007 від 20.09.2007 з урахуванням усіх змін до цього договору?
- чи підтверджуються документально наявні в матеріалах справи розрахунки кредитної заборгованості МПП “Атлас” (основної суми кредитної заборгованості, заборгованості з відсотків за користування кредитом, пені за несвоєчасне погашення основного кредиту та відсотків за користування кредитом, комісії) перед публічним акціонерним товариством “Кредобанк”, згідно з умовами кредитного договору №001/2007 від 20.09.2007, з урахуванням усіх змін до цього договору? Якщо такий розрахунок не підтверджується, то який розмір кредитної заборгованості (основної суми кредитної заборгованості, заборгованості з відсотків за користування кредитом, пені за несвоєчасне погашення основного кредиту та відсотків за користування кредитом, комісії) МПП “Атлас” перед публічним акціонерним товариством “Кредобанк”, відповідно до умов кредитного договору №001/2007 від 20.09.2007, з урахуванням усіх змін до цього договору, документально підтверджується станом на 14.05.2018 (дата звернення з позовом) та за період вказаний у позовній заяві?
- чи відповідає методологія нарахування публічним акціонерним товариством “Кредобанк” процентів, пені, комісії за кредитним договором №001/2007 від 20.09.2007, вимогам положень про кредитування цього банку, положень про облікову політику банку, положень про кредитування юридичних осіб у доларах США та інших нормативних документів?
22.11.2022 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта № 21436/21437/21-71/27933/27934/22-71 від 15.11.2022 (вх.№1822) та матеріали справи №926/1100/18.
Ухвалою суду від 28.11.2022 поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 14.12.2022.
У судовому засіданні 08.05.2023 колегією суддів розглянуто клопотання представника відповідача-1 від 31.01.2023 року про призначення судово-економічної експертизи. Обґрунтовуючи своє клопотання, представник відповідача-1 вказував на те що, зважаючи на існування розбіжностей в сумі заборгованості по тілу кредиту, наявності суперечностей щодо здійснених розрахунків позичальником, необхідністю встановити суму заборгованості станом на момент розгляду справи в суді, є потреба в призначенні судової економічної (фінансово-кредитної) експертизи.
Колегія суддів задовольнила клопотання відповідача-1 від 31.01.2023 року про проведення судово-економічної експертизи з огляду на таке.
В матеріалах справи знаходиться висновок експертів № 21436/21437/21-71/27933/27934/22-71 від 15.11.2022, який містить розбіжності з меморіальним ордером № 4437 від 20.09.2007 щодо суми отриманих відповідачем коштів. 
Зокрема, експертизою встановлено, що сума отриманих кредитних коштів (тіла кредиту) 860 000,00 доларів США еквівалентна 4 343 000,00 грн. (сторінка 26 експертизи від 15.11.2022). Проте, згідно заяви №1 про продаж іноземної валюти від 20.09.2007 наданої АТ “Кредобанк” вбачається, що сума 860 000, 00 доларів США, еквівалентна 4 311 180,00 грн.
Також колегія суддів звернула увагу, що у висновку експерта на сторінці 29 зазначено факт видачі кредитних коштів відповідачу за кредитним договором 0001/2007 від 20.09.2007 у сумі 5210,00 доларів США.
Крім того, додатковою угодою №4/Ч від 08.04.2011 до кредитного договору відповідачу видано 21 000,00 доларів США за рахунок збільшення розміру кредиту.
Відтак судом для повного, всебічного та правильного вирішення спору необхідно встановити вказані обставини.
Також колегія суддів звертає увагу на невстановлені обставини, про які вказано у Постанові по справі №926/1108/18 від 18.02.2021 Касаційного господарського суду у складі Верховного суду, а саме: згідно з висновком судового експерта № 18903/18-71 від 27.05.2019, станом на 14.05.2018, розрахунок кредитної заборгованості МПП фірма "Атлас" (по основній сумі кредитної заборгованості, по заборгованості з відсотків за користування кредитом, по пені за несвоєчасне погашення основного кредиту та відсотків за користування кредитом) перед ПАТ "Кредобанк", згідно з умовами кредитного договору №0001/2007 від 20.09.2007, з урахуванням усіх змін до цього договору, розрахунково підтверджується у розмірі: 606 325,54 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту; по відсотках – 21 198,22 доларів США; по пені по основному боргу – 14 304,63 доларів США (еквівалент у гривні 384 760,16 грн.); по пені по відсотках – 1 203,88 доларів США (еквівалент у гривні 32 319,96 грн). Вказана обставина підлягає встановленню, а саме порядку та підстав зарахування сплачених відповідачем-1 сум згідно пункту 5.7 кредитного договору. 
При цьому, суд відзначив, що для правильного вирішення спору в даній справі необхідно встановити розмір отриманих відповідачем №1 кредитних коштів, розмір повернутих відповідачем кредитних коштів, розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором, а також документально підтвердити оформлення операцій з надання кредиту, нарахування і сплати відсотків за кредитним договором та встановити чи відповідає метод нарахування позивачем процентів за кредитним договором відповідним положенням про кредитування та облікову політику, що на думку суду, потребує спеціальних знань.
Ухвалою від 08.05.2023 призначено у справі №926/1100/18 комплексну судову економічну (фінансово-кредитну) експертизу, проведення якої доручено Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено.
31.05.2023 матеріали справи №926/1100/18 надіслані до Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. 
24.10.2023 до суду від Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта №2305-Е від 17.10.2023 разом з матеріалами справи 926/1100/18.
Ухвалою від 01.11.2023 поновлено провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 20.11.2023.
20.11.2023 до суду від представника відповідача-1 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копій рішення Господарського суду Львівської області від 07.09.2023 та наказу про примусове виконання судового рішення від 16.10.2023 по справі 926/5368/22. 
Ухвалою від 20.11.2023 відкладено підготовче судове засідання на 06.12.2023.
06.12.2023 до суду від представника відповідача-1 надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи в якому просить долучити контррозрахунок заборгованості по кредитному договору №0001/2007 від 20.09.2007.
06.12.2023 до суду від представника відповідача-1 надійшла заява про призначення повторної судової економічної експертизи.
Ухвалою від 06.12.2023 відкладено підготовче судове засідання на 10.01.2024.
08.01.2024 до суду від позивача надійшло клопотання від 08.01.2024, в якому зазначає, що поданий з клопотанням від 06.12.2023 контррозрахунок не може бути врахований як належний та допустимий доказ у справі, а також, просить суд відмовити у задоволенні заяви відповідача-1 про призначення повторної судової економічної експертизи.
Ухвалою від 10.01.2024 відкладено підготовче судове засідання на 24.01.2024.
24.01.2024 до суду від представника відповідача-1 надійшло доповнення до заяви про призначення повторної судової економічної експертизи в якому сформульовані питання, з яких має бути проведена експертиза та зазначено судового експерта, якому просить доручити проведення експертизи. 
Ухвалою від 24.01.2024 відкладено підготовче судове засідання на 07.02.2024.
25.01.2024 до суду від представника відповідача-1 надійшло клопотання від 25.01.2024 про витребування оригіналів письмових доказів.
06.02.2024 до суду від позивача надійшло заперечення в якому просить відмовити у задоволенні заяви про призначення повторної судової економічної експертизи. 
Судове засідання 07.02.2024 не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді – члена колегії Ковальчук Т.І., яка тривала з 05.02.2024 по 14.02.2024.
Ухвалою від 15.02.2024 призначено підготовче судове засідання на 13.03.2024.
Ухвалою від 12.03.2024 відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача-1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду від 11.03.2024.
Ухвалою від 13.03.2024 задоволено клопотання представника відповідача-1 від 25.01.2024 про витребування оригіналів письмових доказів, задоволено усне клопотання відповідача-2 про витребування оригіналів документів, зобов`язано позивача до 03.04.2024 надати до суду оригінали письмових доказів, а саме: повідомлення №449 від 12.05.2008, повідомлення від 14.11.2008, лист від 16.09.2008 №310, лист від 20.11.2008 №398, лист від 01.06.2009 №215, лист від 16.06.2009 №239, лист від 21.10.2009, відкладено підготовче судове засідання на 03.04.2024.
Ухвалою від 03.04.2024 зобов`язано позивача в строк до 08.04.2024 надати до суду оригінали повідомлення №449 від 12.05.2008 та повідомлення від 14.11.2008, відкладено підготовче судове засідання на 08.04.2024. 
Ухвалою від 08.04.2024 клопотання відповідача-2– ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволено, призначено у справі №926/1100/18 судову почеркознавчу експертизу, зупинено провадження у справі.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2024 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства “Кредобанк” від 22.04.2024 задоволено, ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 08.04.2024 скасовано, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-почеркознавчої експертизи відмовлено, матеріали справи №926/1100/18 направлено для продовження розгляду до Господарського суду Чернівецької області.
Ухвалою від 02.09.2024 призначено підготовче судове засідання на 16.09.2024.
16.09.2024 до суду від відповідача-2 надійшло клопотання про долучення матеріалів до справи.
Ухвалами від 16.09.2024 відмовлено у задоволенні заяви відповідача-1 про призначення повторної судової економічної експертизи від 06.12.2023, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача-2 про долучення матеріалів до справи від 13.09.2024, закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 14.10.2024.
09.10.2024 до суду від відповідача-2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, клопотання про призначення комплексної економічної експертизи, клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.
Ухвалою від 14.10.2024 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача-2 про призначення комплексної економічної експертизи від 07.10.2024, задоволено клопотання відповідача-2 про долучення до матеріалів справи документів від 08.10.2024, задоволено клопотання відповідача-2 про відкладення розгляду справи від 07.10.2024, відкладено розгляд справи по суті на 28.10.2024.
Ухвалою від 28.10.2024 оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду справи по суті до 25.11.2024.
Ухвалою від 25.11.2024 відкладено розгляд справи по суті на 12.12.2024.
Ухвалою від 12.12.2024 відкладено розгляд справи по суті на 08.01.2025.
24.12.2024 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення.
Ухвалою від 08.01.2025 відкладено розгляд справи по суті на 23.01.2025.
23.01.2025 до суду від відповідача-1 надійшли пояснення.
Ухвалою від 23.01.2025 оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду справи по суті до 12.02.2025.
Ухвалою від 12.02.2025 відкладено розгляд справи по суті на 19.03.2025.
19.03.2025 до суду від відповідача-2 надійшли додаткові доводи до вступного слова.
Ухвалою від 19.03.2025 оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду справи по суті до 02.04.2025.
Ухвалою від 02.04.2025 відкладено розгляд справи по суті на 11.04.2025.
У судовому засіданні 11.04.2025 оголошено перерву до 16.04.2025.
Ухвалою від 16.04.2025 відкладено розгляд справи по суті на 30.04.2025.
Ухвалою від 30.04.2025 відкладено розгляд справи по суті на 12.05.2025.
05.05.2025 до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.
У судовому засіданні 12.05.2025 оголошено перерву до 21.05.2025.
20.05.2025 до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.
Судове засідання 21.05.2025 не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Миронюка С.О., яка тривала з 14.05.2025 по 26.05.2025.
Ухвалою від 27.05.2025 призначено розгляд справи по суті на 11.06.2025.
У судових засіданнях оголошувались перерви, востаннє до 20.02.2026.
В судовому засіданні 20.02.2026 позивач позовні вимоги підтримав.
Відповідач 2 просив в задоволені позову відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін у судових засіданнях, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив таке.
20 вересня 2007 року між ВАТ “Кредобанк” (банк) та МППФ “Атлас” (позичальник) укладено кредитний договір за № 0001/2007, відповідно до якого банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти (надалі кредит) у розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ними та комісії (а.с. 14-18, т.1).
Згідно з п.п. 2.1.1 п. 2.1 кредитного договору розмір кредиту - 860000,00 доларів США.
Призначення кредиту - купівля комплексу “Ягільницький” тютюново ферментаційного заводу з подальшою реконструкцією під туристично-рекреаційний комплекс (п.п. 2.1.2 п. 2.1 кредитного договору). 
У п.п. 2.1.6 п. 2.1 кредитного договору обумовлено, що кредит видається шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника для конвертації кредитних коштів у валюту платежу з подальшим спрямуванням коштів за цільовим призначенням.
Кредит видається на умовах забезпеченості, поворотної, строковості, платності та цільового характеру використання (п. 2.5 кредитного договору); для обліку виданих кредитних коштів банк відкриває позичковий рахунок № НОМЕР_1 (п.п. 2.6 кредитного договору); датою видачі кредиту вважається день списання коштів з позичкового рахунку (утворенням строкової заборгованості по позичковому рахунку) (п.п. 2.7 кредитного договору).
Сторони вносили зміни і доповнення до кредитного договору шляхом укладення додаткових договорів: № 1/Ч від 11.11.2009 року; № 3Ч від 14.06.2010 року; № 4/Ч від 08.04.2011 року; № 5Ч від 27.07.2011 року; № 6/Ч від 07.11.2012 року; № 7/Ч від 26.03.2014 року; № 8/Ч від 10.10.2014 року та договору від 27.05.2016 року про внесення змін і доповнень до кредитного договору № 0001/2007 від 20 вересня 2007 року, які стосувались розмірів та валюти кредиту, розмірів процентних ставок за користування кредитом, забезпечення виконання зобов`язання, графіків погашення заборгованості, умов страхування заставленого майна, дати остаточного повернення кредиту та ін. (а.с.19 - 27, т.1).
Розмір кредиту – 860000,00 доларів США, що зменшується до 851000,00 доларів США відповідно до додаткового договору № 1/Ч від 11.11.2009 року, до 830000,00 доларів США відповідно до додаткового договору № 4/Ч від 08 квітня 2011 року, до 765000,00 доларів США відповідно до додаткового договору № 6/Ч від 07 листопада 2012 року, до 712000,00 доларів США відповідно до додаткового договору № 7/Ч від 26 березня 2014 року, до 711166,67 доларів США відповідно до додаткового договору №8/Ч від 10 жовтня 2014 року та востаннє, договором від 27 травня 2016 року були внесені зміни, зокрема, до пункту 2.1.1 кредитного договору №0001/2007 від 20 вересня 2007 року та викладено його в такій редакції: “ 2.1.1 Розмір кредиту – 674 758,81 дол. США”.
У відповідності до п. 5.1 кредитного договору (в редакції договору від 27.05.2016 року) позичальник зобов`язаний повернути банку кредит в повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту здійснюється відповідно до графіку: з травня 2016 року по грудень 2016 року щомісячно по 5000,00 доларів США (8 траншів); з січня 2017 року по грудень 2017 року щомісячно по 15000,00 доларів США (12 траншів); з січня 2018 року по грудень 2018 року щомісячно по 21000,00 доларів США (12 траншів); з січня 2019 року по серпень 2019 року щомісячно по 21000,00 доларів США (8 траншів); вересень 2019 року залишок несплаченої заборгованості (1 транш) (а.с. 27,т.1).
Процентна ставка за користування кредитом складає 12 % річних в доларах США, з 11 листопада 2009 року - 14 % річних в доларах США, з 08 квітня 2011 року - 12 % річних в доларах США, з 27 липня 2011 року - 10 % річних в доларах США, з 10 жовтня 2014 року – 8% річних в доларах США (п.п. 2.1.4 п. 2.1 кредитного договору з наступними змінами та доповненнями).
Згідно п.2 додаткового договору № 4/Ч від 08.04.2011 року сторони доповнили п. 2.1.2 кредитного договору № 0001/2007 від 20.09.2007 року наступним абзацом: “Погашення частини прострочених відсотків станом на 01.04.2011 року в сумі 21000,00 доларів США” (а.с.21, т.1).
Згідно з п. 4.1 кредитного договору за надання кредиту позичальник сплачує банку наступні комісії встановлені тарифами банку: за розгляд кредитної заявки – 1000,00 грн., сплачується в день видачі кредитних коштів; за видачу кредиту - 1,5 % від суми кредиту (12900,00 доларів США) - сплачується протягом перших шести місяців від дати укладення договору – щомісячно, рівними частинами по 2150,00 доларів США; за управління кредитом – 300,00 грн., сплачується щомісячно; інші комісії – відповідно до діючих тарифів банку.
Відповідно до п. 4.2 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом “факт/360” (фактична кількість днів у місяці, але, умовно 360 днів у році) за ставкою, визначеною у п.2.1 цього договору з моменту видачі кредиту до терміну, вказаному у п. 2.2 цього договору. Нарахування комісій відбувається згідно строків, передбачених обліковою політикою банку, до терміну вказаному у пункті 2.2 цього договору.
Позичальник сплачує проценти, нараховані відповідно до пункту 4.2 цього договору, у валюті кредиту щомісяця, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти на рахунок № НОМЕР_2 в ЧФ ВАТ “Кредобанк” (п. 4.3 кредитного договору). 
У випадку неповернення позичальником кредиту в термін, визначений цим договором та додатками до нього, на вимогу банку позичальник сплачує пеню, вказану у п. 7.1 цього договору (п.4.5 кредитного договору).
Згідно з п.п. 7.1, 7.2 кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань (повернення кредиту або його частини, оплати процентів, комісій) позичальник на вимогу банку сплачує пеню: за зобов`язаннями в іноземній валюті – 0,05 % за кожен день прострочки від простроченої/несплаченої суми. При неповерненні або несвоєчасному поверненні суми кредиту (його частини) в гривні, позичальник на вимогу банку повертає цю суму кредиту, збільшену на розмір індексу інфляції за весь час прострочення.
У разі зміни законодавства щодо здійснення кредитування, облікової ставки Національного банку України, інших економічних умов, що впливають на ціну кредитних коштів, зміна процентної ставки, вказаної у пункті 2.1 договору відбувається: а) банком самостійно при умові, що таке збільшення відбувається не більше ніж на 5% річних, і така зміна відбувається не частіше ніж один раз на півріччя. Таке збільшення розміру процентів вважається зробленим за згодою позичальника, і сторони домовились, що додаткової згоди позичальника на це непотрібно. Про таку зміну процентної ставки, банк у письмовій формі повідомляє позичальника за десять днів до її введення в силу; б) за письмовою згодою сторін, банк за 20 днів до введення в дію нових процентних ставок повідомляє у письмовій формі про це позичальника. Позичальник зобов`язаний протягом 15 днів від дати надіслання банком повідомлення з`явитись у банк для укладення додаткового договору. При незгоді позичальника з пропозицією банка на зміну розміру процентної ставки та/або нез`явленні позичальника в банк в порядку та строк, встановлені п.п. “б” п. 4.6 цього договору, позичальник зобов`язаний в 20-денний термін з часу надіслання банком повідомлення про зміну процентної ставки за користування кредитом за цим договором повністю повернути суму кредиту та сплатити проценти, комісії за користування кредитом на день повернення (п.4.6 кредитного договору).
В пункті 5.5 кредитного договору сторони погодили, що банк має право здійснювати договірне списання коштів з рахунків позичальника, що відкриті в банківських установах на свою користь в рахунок погашення заборгованості за цим договором. Ініціювання переказу коштів позичальника при договірному списанні здійснюється на підставі платіжної вимоги та/або меморіального ордера, що підписані уповноваженими особами банку.
Згідно з п. 5.7 кредитного договору погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступній черговості: 
-прострочені платежі по сплаті процентів і комісій за користування кредитом; 
-строкові платежі по сплаті нарахованих процентів і комісій за користування кредитом і комісій, термін сплати яких наступив з моменту надходження коштів; 
-прострочені платежі про повернення кредиту (основного боргу); 
-строкові платежі по сплаті нарахованих процентів за користування кредитом за поточний місяць, термін сплати яких на момент надходження коштів не наступив; 
-строкові платежі по поверненню кредиту (основного боргу) за поточний місяць; 
-пеня, штрафи та інші види неустойки; 
-строкові платежі по поверненню кредиту банку на наступний місяць/місяці.
У відповідності до п.п. 5.9, 5.10, 5.11 кредитного договору банк у випадках, передбачених пунктом 2.9 (зокрема, у випадку невиконання позичальником зобов`язань, передбачених цим договором) вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим договором, про що письмово повідомляє позичальника. Позичальник зобов`язаний протягом 10 робочих днів з моменту отримання письмової вимоги банку (п.5.9) достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим договором. У випадку виникнення заборгованості за цим договором, позичальник доручає банку стягнути з його поточного рахунку № НОМЕР_3 національну валюту України у сумі, достатній для погашення заборгованості за цим договором, із врахуванням усіх обов`язкових платежів (зборів), пов`язаних з таким погашенням.
В пунктах 3.1, 3.2 кредитного договору вказано, що виконання зобов`язань позичальником за даним договором забезпечується іпотекою нерухомості-вбудовано-прибудовані торговельно-офісні приміщення, розташовані в підвалі та на 1-му поверсі (до складу яких входять торгові, складські, підсобні та офісні приміщення) загальною площею 1899,6 кв.м, що належить позичальнику - МППФ “Атлас” на праві приватної власності та знаходиться на земельній ділянці площею 0,3861 га, яка надана МППФ “Атлас” в оренду на підставі договору оренди та додаткового договору до договору оренди № 225 від 03.10.2002 року терміном до 01.12.2009 року, Чернівецькою міськрадою, за адресою: м. Чернівці, вул. Кармелюка, буд. 116, заставною вартістю, погодженою сторонами 8671580,00 грн.
Згідно з п. 11.1 кредитний договір набуває чинності з дня підписання його обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов`язань.
Кредитний договір № 0001/2007 від 20.09.2007року та додаткові угоди до нього підписані і скріплені печатками його сторін.
З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальником за кредитним договором 27 травня 2016 року між ПАТ “Кредобанк” (кредитор), та ОСОБА_1 , а також ОСОБА_2 (поручителі), укладено Договори поруки, відповідно до яких поручителі зобов`язуються відповідати перед кредитором за виконання МПП “Атлас” (боржник) зобов`язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користування кредитом, пень, штрафів, неустойок) за кредитним договором №0001/2007 від 20.09.2007 року, укладеним між боржником та кредитором. Відповідно до вищевказаного кредитного договору боржнику кредитором надається кредит на наступних умовах: розмір кредиту 674 758,81 доларів США; дата остаточного повернення кредиту включно до “ 19” вересня 2019 року; на момент укладення кредитного договору розмір процентної ставки становить 8,0 % річних (а.с.28-29, т.1).
Згідно з п.п. 2.1, 2.2, 2.4 Договорів поруки від 27.05.2016 року у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, кредитор письмово повідомляє поручителя про це із зазначенням суми заборгованості боржника. Поручитель зобов`язаний сплатити кредитору заборгованість протягом 7 календарних днів з моменту невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором. Поручитель уповноважує та безвідклично доручає кредитору здійснювати договірне списання кредитором з усіх його поточних рахунків, відкритих у кредитора (його відділеннях), грошових коштів і спрямовувати їх на погашення заборгованості за кредитом, нарахованими процентами, комісіями, а також можливої неустойки (штрафу, пені) за цим договором. Кредитор здійснює договірне списання у випадку ненадходження від поручителя в строк, визначений цим договором, платіжного документу про виконання ним своїх грошових обов`язків поручителя і сплати заборгованості боржника за кредитом, нарахованими процентами, комісіями, а також можливої неустойки.
У відповідності до п.п. 2.6, 2.7 Договорів поруки від 27.05.2016 року поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель може надавати згоду на збільшення обсягу його відповідальності за цим договором, у разі: збільшення суми кредиту та/або збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом та/або продовження строку повернення кредиту шляхом: надання кредитору окремої письмової згоди на це, або укладення між кредитором та поручителем окремого додаткового договору до цього договору; або проставлення на відповідному договорі, яким вносяться ці зміни в кредитний договір свого підпису.
Договори поруки від 27.05.2016 року вступають в дію з моменту їх підписання сторонами та припиняються за спливом трьохрічного строку від дня настання строку виконання основного зобов`язання за кредитним договором (п.п. 4.6, 4.7 договорів поруки).
Договори поруки від 27.05.2016 року підписані їх сторонами без жодних зауважень.
Наявною в матеріалах справи копією меморіального ордеру № 4437 від 20.09.2007 року підтверджується, що 20.09.2007 року на виконання умов кредитного договору № 0001/2007 від 20.09.2007 року, позивач надав відповідачу-1 кредит в сумі 860000,00 Доларів США (еквівалент 4 343 000,00 грн.) (а.с. 52, т. 5), а також згідно з Додатковим договором від 08.04.2011 року № 4/Ч – додатково 21000,00 доларів США (Т.1, а.с. 21) та 5210 доларів США (Т.3, а.с. 6).
Також в матеріалах судової справи № 926/1100/18 містяться виписки Банку за всіма аналітичними рахунками з обліку заборгованості МПП фірма “Атлас” (особовий рахунок №2083302000027) за кредитним договором, в т.ч. за рахунками з обліку строкової та простроченої заборгованості, основного боргу, нарахованих строкових та прострочених процентів, сум нарахованих штрафних санкцій на несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором за період з початку його дії до моменту звернення Банку до Господарського суду Чернівецької області з даним позовом (14.05.2018 р.) (а.с. 15-257, т.2; а.с.1-261, т.3; а.с.1-16, т.4;). 
Згідно з частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).
Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Згідно із частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з частинами першою, третьою статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. 
Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 12.09.2018 у справі № 0907/2-8197/2011 з подібними правовідносинами, щодо застосування частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи сторони про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 Цивільного кодексу України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.
Аналогічні висновки щодо застосування частини першої статті 1048 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України викладені у постанові Верховного Суду від 12.11.2020 у справі № 905/86/15, постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/1238/17, від 04.02.2020 у справі №912/1120/16, у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.09.2020 у справі №916/4693/15.
Одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є іпотека (стаття 1 Закону України "Про іпотеку"). 
Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
Згідно із частиною першою статті 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором 12.09.2007 між Банком та позичальником – МПП фірмою "Атлас" укладено договір іпотеки №0001/2007, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балан Р.Б. за реєстровим номером 748, з наступними змінами.
Пунктом 5.2. договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі, а якщо його вимога не буде задоволена протягом 30 днів – звернути стягнення на предмет іпотеки у разі повного або часткового неповернення у встановлений кредитним договором термін суми кредиту та/або при несплаті або часткові несплаті у встановлений кредитним договором строк суми відсотків, комісій, неустойки, збитків.
Відповідно до пункту 5.3. договору іпотеки іпотекодержатель у разі виникнення у нього права на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки на власний розсуд звертає стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса, або у позасудовому порядку продає від свого імені предмет іпотеки або приймає предмет іпотеки у власність.
З огляду на викладене, керуючись статтями 7, 33, 35 Закону України "Про іпотеку" та розділом 5 договору іпотеки ПАТ "Кредобанк" 20.09.2017 направив іпотекодавцю, яким є позичальник за договором кредитування, вимогу про усунення порушення та погашення заборгованості по кредитному договору в розмірі 647 392,11 доларів США та 198 634,69 грн. протягом 30 днів з моменту отримання даної вимоги (Том 1, а.с. 125).
Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 04.08.2018 у справі №310/11534/13-ц, від 19.05.2020 у справі №910/23028/17 зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні.
Ухвалою суду від 08.05.2023 призначено у справі № 926/1100/18 комплексну судову економічну (фінансово-кредитну) експертизу, проведення якої доручено Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.
24.10.2023 від Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта №2305-Е від 17.10.2023 разом з матеріалами справи 926/1100/18.
За змістом ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
Статтею 104 ГПК України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Проаналізувавши висновок експерта за результатами комплексної судово економічної (фінансово-кредитної) експертизи у господарській справі суд дійшов висновку, що висновок експерта № 2305-Е від 17.10.2023 склав тільки один експерт та як вбачається з висновку експерта проводилась не комплексна експетиза, крім того експертом під час проведення експертизи не були досліджені документи надіслані судом 19.10.2023.
Відтак, суд дійшов висновку, що виснок експерта №2305-Е від 17.10.2023 є неналежним доказом у справі, а тому вирішує її за наявними в ній матеріалами.
Як зазначалась вище, на виконання умов кредитного договору, 20.09.2007 року Банк перерахував МПП «Атлас» 860000 доларів США (в еквіваленті 4 343 000,00 грн.), а також згідно з договором від 08.04.2011 року № 4/Ч – додатково 21000,00 доларів США та 5210 доларів США (Т.3,а.с.6) (860000+21000+5210=886210 доларів США) які останній зобов`язався повернути до 19.09.2019 року. 
Судом встановлено, шо за період з 20.09.2007 року по 14.05.2018 року відповідач-1 перерахував Банку 1 111 944,51 доларів США, з яких: 243 474,46 доларів США в рахунок основної заборгованості та 868 470,05 доларів США в рахунок погашення відсотків. 
Враховуючи факт надіслання вимоги про усунення порушення у визначений строк право вимоги у Банку про повне дострокове виконання зобов`язання виникло по спливу 30 календарних днів, тобто 20.10.2017 року.
Оскільки боржником – Відповідачем 1, не виконано в повному розмірі вимоги банку щодо погашення зобов`язання у визначений строк по 20.10.2017 позивач набув права дострокової вимоги виконання зобов`язання в розмірі 647 392,11 дол. США з яких: 642 735,54 доларів США заборгованості по кредиту та 4656,57 доларів США заборгованості по нарахованих та не сплачених відсотках та 198 634,69 грн. нарахованої та не сплаченої пені та комісії. 
Таким чином надіславши 20.09.2017 вимогу про повне дострокове виконання зобов`язання позивачем було змінено порядок виконання зобов`язання, а отже, у відповідача виник обов`язок з 20.10.2017 року повернути всю суму боргу яка існувала на вказану дату.
Судом встановлено, що в період з 20.09.2017 року по дату подання позивачем позовної заяви (21.05.2018р.) в рахунок погашення заборгованості по кредитному Договору відповідачем 1 сплачено, а позивачем не зараховано кошти в сумі 16 818,33 доларів США, що підтверджується випискою з розрахункових рахунків №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ., а тому в частині стягнення 4656,57 грн. доларів США заборгованості по нарахованих та не сплачених відсотках та тіла кредиту в сумі 12 161,76 доларів США слід відмовити за безпідставністю.
Крім того, під час розгляду справи в суді в період з 06.06.2018 по 19.03.2021 відповідачем також сплачені кошти в сумі 27 494,73 дол. США., які у відповідності до умов п.п.5.7 Кредитного договору повинні бути зараховані в рахунок погашення тіла кредиту, а тому в цій частині провадження по справі слід закрити.
Враховуючи вищевикладене розмір невиконаних зобов`язань по тілу кредиту становить 603 079,02 доларів США., які і підлягають стягненню з відповідачів.
Щодо нарахування Банком та заявленої до стягнення простроченої комісії за адміністрування кредиту та пені по такій простроченій заборгованості в сумі 198 634,69 грн. суд зазначає таке.
Згідно із пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів надання МПП фірмі "Атлас" зазначених послуг чи виконання на його користь робіт. Крім того, позивач також не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються відповідачу. 
Вказана правова позиція, викладена у Постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі №234/169/15-ц, та постановах Верховного Суду від 29.01.2020 у справі 754/7185/16-ц, від 11.12.2019 у справі №703/4889/15-ц.
За таких обставин, в частині стягнення комісії за адміністрування кредиту та пені по такій простроченій заборгованості в сумі 198 634,69 грн. слід відмовити.
За результатами розгляду справи, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позову та стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача 603 079,02 доларів США заборгованості по тілу кредиту.
Безпідставними є доводи відповідача про відсутність належного первинного документа, що підтверджує надання йому кредиту у розмірі (860000+21000+5210=886210) 886 210 доларів США, оскільки, як зазначено вище, дана обставина підтверджується наявними в матеріалах справи копіями меморіального ордеру № 4437 від 20.09.2007 року та банківськими виписками по рахунках позичальника МППФ “Атлас” за період з початку дії кредитного договору до моменту пред`явлення позову.
Твердження відповідача про те, що кредит був наданий Банком та отриманий позичальником у гривні також не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки судом встановлено, що у відповідності до п.п. 2.1.6 п. 2.1 кредитного договору сторони обумовили порядок видачі кредиту шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника для конвертації кредитних коштів у валюту платежу з подальшим спрямуванням коштів за цільовим призначенням.
Щодо аргументів наведених в контррозрахунку суд зазначає таке.
Обґрунтовуючи поданий контррозрахунок відповідач вказав наступні аргументи: визнання недійсним згідно судового рішення від 07.09.2023 у справі № 926/5368/22 Додаткового договору № 1/Ч від 11.11.2009 та невірне застосування процентної ставки, що суперечить п.2.1.3. Кредитного договору у період 26.05.2008 по 30.11.2008 в розмірі 13 % та 15,25 % за період з 01.12.2008 року по 10.11.2009 року.
Суд звертає увагу на те, що 20.09.2007 року позивач та відповідач 1 уклали Кредитний договір № 0001/2007, в якому сторони погодили основні умови кредитного договору, такі як предмет договору - розділ 1 кредитного договору, розмір та валюту кредиту - п.2.1.1. кредитного договору, процентну ставку - п.2.1.3. - 2.1.4. кредитного договору, дату остаточного повернення кредиту та строк дії кредитного договору - п.2.2., розділ ІІ кредитного договору, умови на яких видаються кошти - п.2.5., розрахунки між сторонами - розділ 4 кредитного договору, порядок повернення кредиту - розділ 5 кредитного договору, права та обов`язки сторін - розділ 9 кредитного договору, та інші умови.
Позивачем було виконано умови Кредитного договору та надано кошти позичальнику - відповідачу 1, в порядку та на умовах визначених Кредитним договором, а позичальником в свою чергу отримано кошти.
Виконавши умови Кредитного договору позивач отримав право вимагати від відповідача 1 дотримання ним умов Кредитного договору як щодо повернення частин кредиту в порядку визначеному в п. 5.1. Кредитного договору так і сплати відсотків за користування неповернутої суми кредиту, в розмірі визначеному в п.2.1.3., п.п. 4.2. - та у разі порушення умов договору застосування наслідків передбачених умовами договору зокрема п.п. 2.1.4.-2.1.5. - збільшення процентної ставки та/або п.7.1. (пеня), 7.5. (упущена вигода).
Також суд звертає увагу на те, що згідно п. 4.6. Кредитного договору сторонами погоджено наступні умови зміни процентної ставки - У разі зміни законодавства щодо здійснення кредитування, облікової ставки Національного банку України, інших економічних умов, що впливають на ціну кредитних коштів, зміна процентної ставки відбувається Банком самостійно при умові, що таке збільшення відбувається не більше, ніж на 5 % річних і така зміна відбувається не частіше, ніж 1 раз в півріччя. Таке збільшення розміру процентів вважається зробленим за згодою позичальника і сторони домовились, що додаткової згоди позичальника на це не потрібно. Про таку зміну процентної ставки Банк у письмовій формі повідомляє позичальника за 10 днів до її ведення в силу. 
На що звернув увагу Верховний суд у Постанові від 18.02.2021 у абзацах 1 та 2 сторінки 8 Постанови (а.с. 213 Том 8).
Зокрема Кредитним договором сторони погодили розмір кредиту 860 000,00 доларів США, сплату процентної ставки в розмірі 12 % річних та 14% у випадках передбачених п.2.1.4., встановлено порядок виконання зобов`язань, а саме згідно розділу 4 Кредитного договору (пункт 4.2.), окрім погоджених комісій сторонами визначено порядок розрахунку процентів за методом «факт/360» з врахуванням ставки визначеної згідно умов договору, також визначено порядок змін процентної ставки - абз. а) та б) п. 4.6. Кредитного договору, встановлено порядок повернення основної суми Кредиту - розділ 5 Кредитного договору. 
Так, згідно графіку повернення суми кредиту починається з 25-го місяця кредитування, тобто до жовтня 2009 року платіж позичальника згідно умов кредитного договору не включає платежі по поверненню основної суми кредиту - тіла кредиту, а лише сплату процентів та інших визначених договором платежів. У той час як з жовтня 2009 року по серпень 2017 року зобов`язаний повертати тіло кредиту в розмірі 9 000,00 доларів США.
У дотримання умов Кредитного договору, та враховуючи зміну економічних умов спричинену, зокрема, зміну відсоткової ставки НБУ, різке коливання курсу гривні відносно іноземних валют, банк керуючись п.4.6. Кредитного договору, повідомляв Директора МППФ «Атлас», листами від 12.05.2008 та 14.11.2008 що вручено адресату, про зміну істотних умов кредитного договору, а саме зміну процентної ставки по кредиту.
В зв`язку цим відсоткова ставка в розмірі 13% почала діяти з червня 2008 року, а 15,25% з грудня 2008 року.
Слід зазначити, що Відповідачем 1, враховано дані зміни умов кредитування, оскільки проводились виконання зобов`язань згідно діючих умов кредиту протягом тривалого часу (з вересня 2007 до лютого 2008) без порушень суми та строку сплати платежу, а з лютого 2008 проводилось погашення по кредитному договору з недотриманням суми платежу. Дана обставина підтверджено виписками про рух коштів по рахунку, які знаходяться в матеріалах справи.
Факт порушення умов суми та строку внесення коштів визначених кредитним договором призвели до зміни істотних умов кредитного договору для врегулювання порядку погашення кредитної заборгованості, що підтверджується і листами МПП Фірма «АТЛАС», зокрема від 16.09.2008 № 310, від 20.11.2008 № 398, від 01.06.2009 № 215, листом від 16.06.2009 № 239, листом від 16.09.2009 № 311, листом від 21.10.2009 № б/н.
Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), N 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Аналогічна правова позиція викладена у Постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі N 910/13407/17.
Всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 4.4. Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
За таких обставин, сплачений судовий збір, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За розгляд справи в суді першої інстанції та за перегляд апеляційною інстанцією ухвали про призначення судової почеркознавчої експертизи від 08.04.2024 з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 240996,69 грн. (237968,69 грн.+3028грн.).
За перегляд рішення Господарського суду Чернівецької області від 19.11.2019 р. в апеляційній інстанції відповідачем сплачено судовий збір в сумі 401163,10 грн. (а.с. 46-51 Том 6), відтак з позивача на користь відповідача слід стягнути 30069,23 грн. судового збору.
За перегляд рішення Господарського суду Чернівецької області від 19.11.2019 р. та Постанови Західного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 р., в касаційній інстанції відповідачем сплачено судовий збір в сумі 537958,38 грн. (а.с. 28, 29, 142-145 Том 8). Таким чином, з позивача на користь відповідача за розгляд справи в касаційній інстанції слід стягнути 40322,74 грн. 
Враховуючи викладене, керуючись статтями 4, 20, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд – 

УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути солідарно з малого приватного підприємства фірми “Атлас” (58023; м. Чернівці, вул. Руська, 173, код ЄДПРОУ 21420433), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_6 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_7 ) на користь публічного акціонерного товариства “КРЕДОБАНК (79026; м. Львів, вул. Сахарова, 78, код ЄДПРОУ 09807862) заборгованість по тілу кредиту в сумі 603079,02 доларів США та судовий збір в сумі 240996,69 грн.
3. Закрити провадження у справі в частині стягнення 27 494,73 доларів США заборгованості по тілу кредиту.
4. У задоволенні позову в іншій частині відмовити.
5. Стягнути з публічного акціонерного товариства “КРЕДОБАНК (79026; м. Львів, вул. Сахарова, 78, код ЄДПРОУ 09807862) на користь малого приватного підприємства фірми “Атлас” (58023; м. Чернівці, вул. Руська, 173, код ЄДПРОУ 21420433) 70391,97 грн. судового збору.
6. З набранням судовим рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Повний текст рішення складено та підписано 02.03.2026 року.

Головуючий суддя С.О.Миронюк

Суддя М.В.Швець

Суддя Т.І.Ковальчук