ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" квітня 2026 р. справа № 300/5817/25
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє Мищишин Іванна Ярославівна до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання до вчинення дій, 

ВСТАНОВИВ:

Мищишин І.Я. звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання неправомірними дій, які полягають у відмові провести перерахунок пенсійного забезпечення ОСОБА_1 на підставі довідки № 21-1905-25 від 02.04.2025 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій у розмірі 60% від основного розміру пенсії без обмеження максимальним розміром за минулий час, а саме з 01.04.2024; зобов`язання провести перерахунок пенсійного забезпечення ОСОБА_1 на підставі довідки № 21-1905-25 від 02.04.2025 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій у розмірі 60% від основного розміру пенсії без обмеження максимальним розміром за минулий час, а саме з 01.04.2024.
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2025, судова справа № 300/5817/25 передана головуючому судді Боршовському Т.І. (а.с.19)
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.08.2025 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків у спосіб: подання до Івано-Франківського окружного адміністративного суду позовної заяви, в якій уточнити зміст позовних вимог та склад відповідачів у справі, зазначивши Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області як співвідповідачів та вказати передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 160 КАС України необхідні відомості про вказаних суб`єктів владних повноважень (а.с.20-21).
22.08.2025 представником позивачем зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліки усунуто та, згідно уточненої позовної заяви від 22.08.2025, в якості відповідачів в даній адміністративній справі визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, до яких звернені вимоги позивача про визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, які полягають у відмові провести перерахунок пенсійного забезпечення ОСОБА_1 на підставі довідки № 21-1905-25 від 02.04.2025 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій у розмірі 60% від основного розміру пенсії без обмеження максимальним розміром за минулий час, а саме з 01.04.2024; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок пенсійного забезпечення ОСОБА_1 на підставі довідки № 21-1905-25 від 02.04.2025 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій у розмірі 60% від основного розміру пенсії без обмеження максимальним розміром за минулий час, а саме з 01.04.2024 (а.с.23-28).
Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідачів щодо застосування обмежень граничного розміру у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність при виплаті позивачу щомісячного пенсійного забезпечення, за наслідком проведеного відповідно до частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VІІ перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки, що призвело до обмеження її законних прав, оскільки абзацом 1 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VІ, що набрав чинності 01.10.2011 визначено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.08.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.41-42).
08.01.2026 судом постановлено ухвалу про витребування доказів (а.с.44-45).
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, згідно листа від 13.01.2026 за № 0900-0902-7/2098, надало витребувані судом документи (а.с.48-156).
Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області скористалось правом на подання відзиву на позовну заяву від 19.01.2026, який подано (надіслано) до Івано-Франківського окружного адміністративного суду в електронній формі засобами Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи (підсистема "Електронний суд") з використанням електронного підпису. Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечила з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с.158-162). Просила суд в задоволенні позову відмовити, зважаючи на те, що оскільки внаслідок перерахунку пенсії позивача з більшого заробітку годувальника на підставі довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, виданої Івано-Франківською обласною прокуратурою 02.04.2025 за № 21-1905-25, її розмір перевищив максимальний, то на спірні правовідносини поширюються положення абзацу 6 частини 15 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VІІ, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Також представник відповідача вказує на те, що із заявою, відповідно до вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за № 22-1, позивач не зверталась, відтак відповідачем не приймалось рішення про відмову у перерахунку пенсії, а Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надано роз`яснення на звернення позивача від 16.07.2025 по суті порушених питань, які несуть процедурний характер та не породжують правові наслідки. 
Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області правом на подання відзиву на позов у строк, визначений частиною 5 статті 162, частиною 1 статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України та встановлений ухвалою суду від 27.08.2025, не скористався. Також відповідачем не повідомлено суд про поважність причин ненадання такого відзиву.
23.01.2026 від Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в електронній формі засобами Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи (підсистема "Електронний суд") з використанням електронного підпису надійшло клопотання про долучення доказів на виконання вимог ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.08.2025 у справі № 300/5817/25 (а.с.171-175).
Розпорядженням керівника апарату Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.03.2026 за № 238, у зв`язку із відрахуванням зі штату суду судді Боршовського Т.І. відповідно до наказу голови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.03.2026 № 55-ОС, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 300/5817/25 (а.с.176).
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2026, судову справу № 300/5817/25 передано головуючому судді Матуляку Я.П. (а.с.177).
Івано-Франківський окружний адміністративний суд, ухвалою від 16.03.2026, постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.178-179).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 27.06.2007 отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника, призначену відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-ХII в розмірі 60 відсотків від суми середньомісячного (чинного) заробітку годувальника ОСОБА_2 – чоловіка ОСОБА_1 (а.с.50-71).
02.04.2025 Івано-Франківською обласною прокуратурою видано ОСОБА_1 за чоловіка ОСОБА_2 довідку за № 21-1905-25 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, відповідно до Рішень Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019, від 26.03.2020 № 6-р/2020 та статті 81 Закону України "Про прокуратуру", згідно якої розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 01.01.2022 за відповідною (прирівняною) посадою заступника керівника Коломийської окружної прокуратури (заступника прокурора м. Коломия) становить 84933,34 грн (а.с.36).
На підставі поданої ОСОБА_1 заяви про перерахунок пенсії від 07.04.2025 (а.с.144-148), опрацьованої за принципом єдиної черги спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у квітні 2025 року проведено перерахунок призначеної позивачу пенсії в разі втрати годувальника, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 60% сум середньомісячного (чинного) заробітку годувальника ОСОБА_2 – чоловіка ОСОБА_1 на одного члена сім`ї відповідно до довідки Івано-Франківської обласної прокуратури від 02.04.2025 за № 21-1905-25 із застосуванням обмеження максимального розміру цієї пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність при її виплаті, що підтверджується розрахунками за пенсійною справою від 16.04.2025 (а.с.38, 172-174).
Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою від 16.07.2025, згідно якої просила здійснити перерахунок пенсійного забезпечення на підставі довідки № 21-1905-25 від 02.04.2025 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій у розмірі 60% від основного розміру пенсії без обмеження максимальним розміром за минулий час, а саме з 01.04.2024 (а.с.12-13).
За результатами розгляду вказаної заяви, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, згідно листа від 13.08.2025 за № 6412-5665/У-02/8-0900/25, повідомило, що позивачу проведено перерахунок пенсії із застосуванням нового окладу згідно з поданою довідкою про розмір заробітної плати від 02.04.2025 № 21-1905-25, виданою Івано-Франківською обласною прокуратурою, внаслідок якого перерахований розмір пенсії ОСОБА_1 з 07.04.2025 становить 23610,00 грн, де основний розмір пенсії від середнього заробітку (оклад прокурор, слідчий) – 84933,34 грн*60% втрати працездатності на одного утриманця (50960,00 грн). Зазначило, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, в свою чергу прожитковий мінімум для непрацездатних осіб відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" становить 2361,00 грн (а.с.14-15).
Позивач, не погоджуючись із застосованим обмеженням щодо максимального розміру пенсії, в результаті проведеного перерахунку і вважаючи вказані дії відповідача протиправними, звернулась до суду з метою захисту свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Нормами статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно з Європейською соціальною хартією (переглянута) від 03 травня 1996 року, що ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V та набрала чинності для України з 01 лютого 2007 року, кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). 
На час призначення позивачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури визначалися статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (до 15 липня 2015 року) (далі - Закон № 1789-ХІІ).
Так, відповідно до частини 16 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) членам сімей прокурора або слідчого (батькам, дружині, чоловіку, дітям, які не досягли 18 років або старшим цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення ними 18 років, а тим, які навчаються, - до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку), які були на його утриманні на момент смерті, призначається пенсія на випадок втрати годувальника, за наявності у нього стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім`ї, 80 відсотків - на двох і більше членів сім`ї.
Згідно із положенням статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 за № 3668-VI, який набрав чинності 01.10.2011 (надалі – Закон № 3668-VI) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Цим Законом внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.
При цьому абзацом 1 пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 за № 3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до абзацу 2 цього пункту пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.
На думку суду, положення пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону № 3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.
Закон України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 за № 1789-ХІІ втратив чинність (крім окремих положень (частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1), які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 за № 1697-VІІ (далі - Закон № 1697-VІІ), за правилами абзацу 6 частини 15 статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Ураховуючи наведене, з моменту набрання чинності Законом № 1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.
З огляду на викладене, суд зазначає, що пункт 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом № 3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 за № 1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 за № 1697-VІІ.
Наведені висновки щодо застосування статті 2, абзацу 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 за № 3668-VI узгоджуються із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.06.2020 у справі № 580/234/19 та від 21.12.2021 у справі № 580/5962/20, а також Верховним Судом у постановах від 08.07.2020 у справі № 607/7115/17, від 10.09.2020 у справі № 280/5154/19, від 24.09.2020 у справі № 640/5854/19, від 30.12.2021 у справі №500/101/21, від 05.05.2022 у справі № 580/4123/21 та від 14.06.2023 у справі №260/2959/21.
Таким чином, зважаючи на ту обставину, що внаслідок перерахунку пенсії позивача її розмір перевищив максимальний, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а відтак в задоволенні даного позову слід відмовити. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в інтересах якої діє Мищишин Іванна Ярославівна (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (код ЄДРПОУ 21108013, вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, 40009), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (код ЄДРПОУ 20490012, проспект Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, 69057) про визнання дій неправомірними та зобов`язання до вчинення дій – відмовити. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Суддя   Матуляк Я.П.